Справа № 433/2271/17
Суддя: Суський О. І.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/2271/17
Провадження № 2-а/433/5/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2018 року Троїцький районний суд Луганської області в складі головуючого судді Суського О.І., розглянувши у письмовому провадженні в смт. Троїцьке Луганської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому вказала, що 21 листопада 2017 року вона повторно звернулася до ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії по жовтень 2016 року її матері ОСОБА_3 у сумі 67676 грн. 51 коп. На даний час вона отримала відповідь ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Луганській області від 22 листопада 2017 року № 612/М-11, згідно якої у пенсійному фонді не можуть провести таку виплату, оскільки на їх думку відповідно до вимог ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вищевказані суми недоотриманої пенсії не входить до складу спадщини і виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Вважає, що такі дії відповідача є неправомірними, оскільки вона у встановлений термін звернулася до ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Луганській області для отримання сум недоотриманої матірю пенсії. Просить суд визнати неправомірною відмову відповідача у виплаті їй недоотриманої пенсії за період з 01 серпня 2014 року по 26 жовтня 2016 року в звязку із смертю її матері ОСОБА_3, яка померла 26 жовтня 2016 року та зобовязати відповідач виплатити їй суму недоотриманої пенсії у розмірі 67676 грн 51 коп.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Луганській області у судове засідання не зявився, надав суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що ОСОБА_3 отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до ст. 61 вищевказаного Закону суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у звязку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сімї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сімї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сімї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Відповідач вважає, що позивач не відноситься до членів сімї померлою в розумінні вищевказаного Закону, факт того, що позивач є дочкою померлої, не підтверджено нею належним чином. Просить суд відмовити в задоволені позову у поновному обсязі.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-РА № 824615, позивач є дочкою ОСОБА_3 (а.с.29) її прізвище було змінено у наслідок укладення відповідних шлюбів (а.с. 18, 26-28).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 569210 ОСОБА_3 померла 26 жовтня 2016 року (а.с.41).

Згідно довідки ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Луганській області від 22 листопада 2017 року № 1043, розмір недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_3 складає 67676 грн 51 коп (а.с.35).

Як вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 48144541 від 20 червня 2017 року, Двадцятою Харківською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 1017/2016 після смерті ОСОБА_3 (а.с. 9).

Згідно листа ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Луганській області від 22 листопада 2017 року № 612/М-11, у пенсійному фонді не можуть провести виплату недоотриманої пенсії після смерті матері позивача, оскільки на їх думку відповідно до вимог ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми недоотриманої пенсії не входить до складу спадщини і виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (а.с. 39).

При цьому, згідно матеріалів справи позивач звернулася до відповідача про виплату недоотриманої пенсії після смерті своєї матері 25 квітня 2017 року, тобто у шестимісячний термін, що визнає відповідач у своєму ж листі від 04 травня 2017 року № 4991/03-02, однак вказаним листом відповідач відмовляє позивачу у виплаті недоотриманої пенсії після смерті її матері у звязку з тим, що має місце невідповідність у написанні прізвища у свідоцтві про народження позивача (а.с.37-38).

Таким чином, вбачається, що першочергово позивач звернулася до відповідача у встановлені законом строки із заявою про отримання недоотриманої пенсії після смерті своєї матері, однак відповідач відмовив їй у цьому у звязку з недоведеністю факту родинних відносин, після чого, коли позивач надала відповідачу свідоцтво про народження, видане повторно, яке не містило зазначених відповідачем недоліків, останній відмовив позивачу вже у звязку із пропуском встановленого законом строку. Суд вважає такі дії відповідача неправомірними з огляну на наступне.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права, свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обовязком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до п.п. 5 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до п. 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 року № 3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у звязку зі смертю пенсіонера подається членом його сімї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Згідно абз.2 преамбулу Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» цей Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у звязку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сімї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сімї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сімї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Суд звертає увагу, що позивач в межах шестимісячного строку після смерті матері вживала заходів щодо виплати їй сум недоотриманої пенсії у звязку із смертю матері, зокрема зверталася до нотаріусу та безпосередньо до відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Належних та допустимих доказів відсутності звернення позивача у встановлені законом строки до відповідача з метою отримання належних після смерті її матері сум недоотриманої пенсії, відповідачем не надано. Тоді як, в аспекті ч. 2 ст. 77 КАС України надання таких доказів є обовязком відповідача. При цьому, на даний час факт родинних відносин між позивачем та її померлою матірю повністю підтверджується наданими позивачем доказами, чого також не було враховано відповідачем.

На підставі вищевикладеного, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача про визнання неправомірною відмову відповідача у виплаті недоотриманої пенсії за період з 01 серпня 2014 року по 26 жовтня 2016 року у звязку із смертю матері позивача ОСОБА_3, яка померла 26 жовтня 2016 року.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

У звязку з цим, для повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за потрібне зобовязати відповідача здійснити виплату суми недоотриманої ОСОБА_3 пенсії за період з 01 серпня 2014 року по 26 жовтня 2016 року у розмірі 67676 грн 51 коп.

Згідно ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Луганській області.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 19, 22, 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. № 6, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. № 9, ) про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Луганській області у виплаті ОСОБА_1 недоотриманої пенсії за період з 01 серпня 2014 року по 26 жовтня 2016 року у звязку із смертю її матері ОСОБА_3, яка померла 26 жовтня 2016 року.

Зобовязати Головне управління пенсійного фонду України в Луганській області здійснити виплату ОСОБА_1 суму недоотриманої ОСОБА_3 пенсії за період з 01 серпня 2014 року по 26 жовтня 2016 року у розмірі 67676 (шістдесят сім тисяч шістсот сімдесят шість) гривень 51 копійку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок та на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у сумі 36 (тридцять шість) гривень 77 копійок.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Троїцький районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І.Суський

29.01.18