Справа № 826/6687/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 січня 2018 року № 826/6687/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни
третя особа проФонд гарантування вкладів фізичних осіб визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом (з урахуванням заяви про уточнення (зміну) позовних вимог від 19.05.2016 року) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни (далі - Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєва А.М., відповідач), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд, ФГВФО) про:

- визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Савельєвої Анни Миколаївни щодо не включення ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, до переліку вкладників ПАТ "Радикал Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського вкладу № 24-22980 "Активні гроші" від 09 липня 2015 року;

- зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Савельєву Анну Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Радикал Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського вкладу № 24-22980 "Активні гроші" від 09 липня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є вкладником в ПАТ «Радикал Банк» згідно Договору банківського вкладу від 09.07.2015 року № 24-22980 «Активні гроші», а тому повинен бути включений до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Втім, відповідачем, як зазначає позивач його не було включено до вказаного Переліку, з підстав визнання трансакції з перерахування на його депозитний рахунок, відкритий відповідно до умов договору банківського вкладу, нікчемним, про що його було повідомлено листом від 19.11.2015 року № 3715/15.

Позивач вважає, що посилання відповідача на пп.1, 2, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як підстави нікчемності трансакції не заслуговують на увагу, оскільки останнім не зазначено будь-яких доказів в їх підтвердження.

Також позивач звертає увагу, що проведення трансакції працівниками банку поза межами робочого часу та операційного дня банку не є підставою для визнання правочину недійсним, оскільки такі підстави не передбачені ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а можуть мати відповідні правові наслідки лише для осіб, що здійснюють операційне супроводження клієнтів.

А тому, на думку позивача, бездіяльність відповідача є протиправною, а позивач має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєва А.М. проти задоволення адміністративного позову заперечував, обґрунтовуючи тим, що позивач є такою особою, яка не набула права на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки трансакція з перерахування на його депозитний рахунок, відкритий відповідно до умов договору банківського вкладу, нікчемним, про що його було повідомлено листом від 19.11.2015 року № 3715 була здійснена: без фактичного внесення коштів до каси банку, враховуючи час, коли позивачу було відкрито рахунок та зараховано на нього гроші; з метою зміни вкладника з інсайдеру банку на пересічного громадянина; з метою отримання переваг, які не мали інші кредитори банку - відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вкладу, який було зареєстровано в операційній системі банку після закінчення останнього перед введенням Тимчасової адміністрації операційного дня.

А відтак, на думку відповідача, вказана особа правомірно не була включена до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів.

У судовому засіданні представник відповідача у задоволенні адміністративного позову просив відмовити повністю.

Третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вкладу проти задоволення адміністративного позову заперечував, обґрунтовуючи тим, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєва А.М. при визнанні нікчемним правочину (транзакції) позивача з перерахування коштів на депозитний рахунок діяла в межах своїх повноважень, передбачених ст.ст. 27, 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У письмових поясненнях щодо позовних вимог позивача, третя особа просила у задоволенні позову відмовити повністю.

11.12.2017 року у судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши подані документи та матеріали, враховуючи пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

09 липня 2015 року між ПАТ «Радикал Банк» (далі - Банк) та ОСОБА_1 ( далі - Вкладник) укладено Договір банківського вкладу № 24-22980 «Активні гроші», за умовами якого предметом Договору є взаємовідносини Сторін з приводу прийняття Банком грошових коштів Вкладника в національній валюті України в сумі 200 000, 00 (Двісті тисяч гривень 00 копійок) (надалі - «Вклад») строком на 360 днів по 03 липня 2016 р. включно (надалі - «Дата повернення») з наступним зобов'язанням Банку виплачувати Вкладнику суму Вкладу та проценти на неї на умовах та в порядку, визначених цим Договором.

Датою надходження Вкладу у Банк є дата зарахування Банком суми Вкладу, внесеної готівкою або перерахованої з іншого рахунку на вкладний (депозитний) рахунок Вкладника, визначений п. 2.1.1 цього Договору.

Кошти, прийняті Банком від Вкладника після операційного часу, але в межах режиму роботи установи Банку, в якому здійснюється дана операція, надходять на вкладний (депозитний) рахунок наступного операційного дня (операційний і день: робочий день Банку, що припадає на понеділок - п'ятницю).

Відповідно до п. 2.1.1 Договору Банк зобов'язується прийняти грошові кошти, зазначені в п. 1.1. цього Договору, і зарахувати їх на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2, підтвердивши одержання Вкладу видачею належним чином оформленої квитанції Банку.

Вкладник, в свою чергу, відповідно до п. 2.3.1 зобов'язаний протягом трьох днів з дати підписання даного договору внести повну суму Вкладу шляхом здачі готівкових коштів у касу Банку чи перерахування їх в безготівковій формі згідно чинного законодавства України.

Згідно квитанції від 09 липня 2015 року № 7337 позивачем через касу було перераховано суму в розмірі 200 000, 00 грн. з призначенням платежу «внесення коштів на депозитний рахунок за договором № 24-22980 від 09.07.2015 року».

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних» від 09 липня 2015 року № 452/БТ, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09 липня 2015 року прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» № 130, згідно з яким з 10 липня 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Радикал Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Шевченка Олександра Володимировича. Тимчасову адміністрацію в АТ «Радикал Банк» запроваджено строком на три місяці з 10.07.2015 по 09.10.2015 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 178 від 30 вересня 2015 р. змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «РАДИКАЛ БАНК».

Згідно з даним рішенням призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Савельєвій Анні Миколаївні з 01 жовтня 2015 р.

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» від 09 листопада 2015 року № 769, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09 листопада 2015 року прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» № 203, згідно з яким з 10 листопада 2015 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк»; уповноваженою особою Фонду на два роки з 10 листопада 2015 року по 09 листопада 2017 року включно призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Савельєву Анну Миколаївну та останній делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк».

У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) рішення від 09 листопада 2015 р. № 203 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», Фонд з 13 листопада 2015 р. розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку.

Як встановлено з позовної заяви, позивач 12 листопада 2015 року звернулася до ПАТ «Радикал Банк» із заявою щодо повернення суми Вкладу та процентів по ньому, згідно умов Договору.

Повідомленням № 3715/15 від 19 листопада 2015 року Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвою А.М. позивача було повідомлено, що відповідно до положень частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є нікчемним правочин, що був вчинений ОСОБА_1, а саме: трансакція ПАТ «Радикал Банк» щодо перерахування на ї користь грошової суми з призначенням платежу «Внесення коштів на депозитний рахунок за дог. № 24-22980 від 09.07.2015» на суму 200 000, 00 грн., дата вчинення трансакції 09.07.2015р, час вчинення трансакції 22:13.

Незгода позивача з протиправною бездіяльністю відповідача щодо невключення його до переліку вкладників ПАТ «Радикал Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також необхідністю в зобов'язанні відповідача вчинити певні дії, обумовили його на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 2 цього Закону, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону № 4452-VI.

Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Згідно з ч. 2 статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 3 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Окрім цьому, відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (в редакції до внесення змін згідно із рішенням від 29 вересня 2014 № 104, які набрали чинності 11 листопада 2014 року) (далі - Положення № 14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Згідно з п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Між тим, після внесення змін до п. 3 розділу ІІІ вказаного Положення № 14, цим пунктом передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім іншого, формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Після внесення змін до п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 абзацом першим цього пункту передбачено, що перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом другим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Пунктом четвертим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом шостим цього розділу вказаного Положення встановлено, що на підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Наведене в сукупності свідчить, що після складення та затвердження Переліку вкладників та передачі Уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду, уповноважена особа Фонду не має права вносити зміни до Переліку вкладників, а має право лише надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Як встановлено матеріалами справи, за наслідками проведеної перевірки, призначеної з метою забезпечення перевірки правочинів (у т.ч. договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку на предмет виявлення правочинів (у т.ч. договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Радикал Банк» Савельєвою А.М. було видано наказ «Про визнання правочинів нікчемними» від 09.11.2015 року № 204.

На підставі вказаного вище наказу було визнано нікчемними відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (транзакції в системі АБС Б2 щодо розміщення коштів на депозитних/поточних рахунках клієнтів через рахунки каси Банку 09.07.2015 поза межами робочого часу та/або операційного дня, а також транзакції в системі АБС Б-2 щодо розміщення коштів на депозитних/поточних рахунках клієнтів через рахунки каси Банку 09.07.2015 за одним й тим самим часом проведення транзакцій в одній касі одним і тим же касиром), які пов'язані з вкладними (депозитними) операціями за договорами банківських вкладів (депозитів) та/або договорами банківських рахунків (поточних рахунків), а також зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб в ПАТ «Радикал Банк», згідно з Додатком № 1, який є невід'ємною частиною цього наказу.

На виконання наказу «Про визнання правочинів нікчемними» № 204 від 09.11.2015 та згідно Додатку № 1 до нього, на адресу ОСОБА_1 було надіслано Повідомлення вих. № 3715/15 від 19.11.2015, в якому повідомлялось про те, що відповідно до положень ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочин, що був вчинений (укладений) позивачем, а саме транзакція ПАТ «Радикал Банк» щодо перерахування на користь позивача грошової суми з призначенням платежу «поповнення поточного рахунку власними коштами» на суму 200 000, 00 грн. від 09.07.2015 року, є нікчемним (нікчемною).

Надаючи оцінку встановленим під час розгляду справи обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною другою статті 38 Закону № 4452-VI визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Приписами ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Під час розгляду справи, зокрема, з письмових заперечень на позовну заяву представника відповідача судом встановлено, що підставою для визнання вказаного вище правочину позивача нікчемним став п. 7 ч. 3 статті 38 Закону № 4452-VI, а саме через те, що банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

А тому відповідач вважає, що, здійснюючи таку транзакцію банк надав позивачу переваги (пільги), прямо не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку.

Свої висновки відповідач обґрунтовує наступним.

Відповідно до довідки ПАТ «Радикал Банк» щодо відкритих рахунків та журналу відкритих рахунків в період з початку року (01.01.2015) по день, що передував віднесенню ПАТ «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних (08.07.2015), ПАТ «Радикал Банк» фізичним особам було відкрито 580 рахунків.

Водночас, 09.07.2015, тобто в день віднесення ПАТ «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління НБУ № 452/БТ, співробітниками ПАТ «Радикал Банк» фізичним особам було відкрито 503 поточних рахунки за балансовим рахунком 2620.

Тобто, лише за один день 09.07.2015 (напередодні введення тимчасової адміністрації до ПАТ «Радикал Банк») було відкрито поточних рахунків фізичних осіб майже стільки, скільки відкрито було за півроку роботи банку.

Згідно виписки по особовим рахункам позивача, касова операція щодо перерахування коштів у сумі 200 000, 00 грн. зареєстрована в операційній системі банку - АБС Б2 09.07.2015 року о 22 год. 13 хв. Відкриття вкладного (депозитного) рахунку позивачу зареєстровано в операційній системі банку - АБС Б2 09.07.2015 року о 22 год. 12 хв.

У той же час, відповідно до п. 2 Наказу ПАТ «Радикал Банк» № 201110ВМ від 01 серпня 2011 року з метою забезпечення виконання функціональної діяльності відділень ПАТ «Радикал Банк», зокрема, Печерського відділення режим роботи встановлено: понеділок - п'ятниця з 10-00 год. до 19-00 год.; операційний час відділення з 10-00 год. до 19-00 год.; з 10-00 год. до 16-00 год.; обідня перерва з 13-00 год. до 14-00 год.; вихідні дні: субота, неділя.

Вказане свідчить про відкриття вказаного рахунку та здійснення касової операції поза межами операційного часу та режиму роботи відділення.

Перевіркою також встановлено, що на початок дня 09.07.15 р. у касі Печерського відділення ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» обліковувалось сума 772 743,81 грн. (довідка додається).

Протягом дня було відображено 44 транзакцій із внесенням готівки на загальну суму З 166 592,94 грн. Таким чином у касі протягом дня знаходилось 3 939 336,75 грн.

Згідно з даними на кінець дня, по касі було відображено видачу коштів на суму З 939 336,75 грн., тобто різниця між сумою прибуткових і видаткових касових операцій за 09.07.15 р. складає 0 грн.

Вказане, на думку відповідача, свідчить, що реальних коштів до банку не вносилось, про що було відомо працівникам банку, а тому трансакція ПАТ «Радикал Банк» щодо перерахування на користь позивача грошової суми з призначенням платежу «внесення коштів на депозитний рахунок за договором № 24-22980 від 09.07.2015 року» на суму 200 000, 00 грн., дата вчинення трансакції 09.07.2015, час вчинення трансакції 22:13, є нікчемною, оскільки її метою є надання окремим кредиторам ПАТ «Радикал Банк» переваг (пільг), прямо не встановлених для них, шляхом отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду понад гарантовану суму.

Водночас, суд звертає увагу на ту обставину, що вказане вище рішення суб'єкта владних повноважень щодо визнання правочинів (транзакцій) нікчемними є чинним та позивачем не оскаржується.

Тобто, позивач, маючи можливість вчинити відповідні дії на захист своїх прав, не скористався відповідним правом та не оскаржив наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» від 09.11.2015 № 204 про нікчемність транзакції ПАТ «Радикал Банк» щодо перерахування на користь ОСОБА_1 грошових на суму 200 000, 00 грн., та не оскаржив дії відповідача щодо застосування наслідків недійсності правочину.

Водночас, задоволення позовної вимоги про вчинення уповноваженою особою Фонду дій щодо надання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо позивача, як вкладника, за умови чинності наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» від 09.11.2015 № 204 є неможливим.

Аналогічна правова позиція в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.01.2016 у справі № К/800/36214/15.

Крім того, суд зазначає, що уповноваженою особою Фонду в межах діючого законодавства вживалися дії щодо перевірки правочинів, укладених банком, формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню, та повідомлення правоохоронних органів за фактом виявлення протиправних дій тощо. Тобто, фактично, уповноваженою особою вчинялися дії, спрямовані на перевірку правочинів та обставин, які впливають на рішення про відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Таким чином, суд не вбачає у даному випадку ознак протиправної бездіяльності відповідача під час формування переліку вкладників ПАТ «Радикал Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про відмову в задоволенні позовних вимог позивача повністю.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду справи доводи позивача були спростовані.

Натомість, відповідач діяв у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством та в рамках чинного законодавства.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачами судових витрат відсутні, а тому судові витрати за рахунок позивача на користь відповідачів не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін