Справа № 804/7818/17
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 р. Справа № 804/7818/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі до Самарського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування повідомлення та зобов`язання вчинити певні дії, -
27 листопада 2017 року Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі (далі позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Самарського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі Самарський ВДВС м.Дніпра, відповідач), в якому просить суд:
- визнати дії Самарського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області протиправними;
- скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийнтяття до виконання рішення № 75 від 06.07.2017 р.;
- зобовязати Самарський відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийняти до виконання рішення № 75 від 06.07.2017 р.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 27.09.2017 року Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Дніпрі було передано на примусове виконання до Самарського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області рішення № 75 від 06.07.2017 р.. 10.10.2017 року на адресу позивача надійшло повідомлення від 09.10.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, в обґрунтування правомірності якого вказано, що позивачем не зазначений строк предявлення виконавчого документа до виконання. Позивач не погоджується з винесеним повідомленням, оскільки направлене з метою примусового виконання рішення № 75 від 06.07.2017 р. винесено у відповідності до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2017 р. відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Відповідачем були подані письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що під час винесення повідомлення від 09.10.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначено, що 09.10.2017 року заступником начальника Самарського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки заявником не вірно зазначений строк предявлення виконавчого документа до виконання, а саме протягом року з дати набрання ним чинності, що суперечить вимогам ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження». У звязку з чим, керуючись п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання (а.с.30-32).
У судове засідання 13.12.2017 року представники сторін не прибули.
Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання своїх представників не направив, надано заяву про здійснення розгляду справи без участі представника (а.с.28).
За викладених обставин, враховуючи, що в судове засідання прибули не всі особи, що беруть участь у розгляді справи, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що 06.10.2017 року Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Дніпрі було передано на примусове виконання до Самарського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області рішення № 75 від 06.07.2017 р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, яким застосовано до ОСОБА_1 штраф у розмірі 9,96 грн. та нарахована пеня у розмірі 263,64 грн.
У вказаному рішенні зазначено, що рішення передається до органу державної виконавчої служби для стягнення в примусовому порядку протягом року з дати набрання чинності вимоги про сплату боргу (дата набрання чинності 22.09.2017 року).
09.10.2017 року заступником начальника Самарського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, в обґрунтування якого вказано, що позивачем не зазначено строк (календарну дату) предявлення рішення до виконання, який встановлено ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».
Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить із того, що відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк предявлення рішення до виконання.
У відповідності до частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо, зокрема, він не відповідає вимогам цієї статті.
Отже, стаття 4 наведеного Закону містить вимоги до виконавчого документу, а також підстави повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання, серед яких невідповідність виконавчого документу вимогам статті 4 Закону.
Встановлені обставини справи свідчать, що виконавцем не прийнято до виконання вимогу та повернуто її позивачу у звязку з зазначенням пенсійним органом в вимозі строку її виконання в один рік.
Також, судом встановлено, що рішення № 75 від 06.07.2017 р.у було сформовано територіальним управлінням Пенсійного фонду на підставі Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України. Рішення відповідає додатку № 14 до Інструкції, згідно якого визначено, що у рішенні зазначається «У разі несплати суми штрафу в установлений строк рішення передається до органу державної виконавчої служби для стягнення в примусовому порядку протягом року з дати набрання ним чинності».
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Суд звертає увагу, що подане до виконання рішення № 75 від 06.07.2017 р. містить всі обовязкові реквізити, визначені ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження, в тому числі в ньому зазначений строк предявлення її до виконання. Фактично, рішення № 75 від 06.07.2017 р. в частині зазначення строку не відповідає частині 1 статті 12 Закону, якою встановлено строк для предявлення виконавчого документу до примусового виконання в три місяці, а не в однин рік, як вказано в вимозі.
Однак, статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» не містить приписів щодо можливості повернення виконавчого документа стягувачу без виконання у звязку з невідповідністю вимогам частини 1 статті 12 Закону.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, рішення набрало чинності 22 вересня 2017 року, до виконання предявлено 06 жовтня 2017 року, тобто до спливу тримісячного строку на його виконання, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».
Відтак, на думку суду, зазначення територіальним пенсійним органом у рішенні строку предявлення її до примусового виконання в один рік, а не в три місяці, не зумовлює підстав для його повернення стягувщачу без виконання, оскільки рішення до виконання предявлено в строки визначені ст. 12 Закону, а для подальшого виконання строк зазначений у рішенні не має юридичного значення.
За викладених обставин, суд приходить до висновку, що предявлена до виконання рішення № 75 від 06.07.2017 р. було повернуто стягувачу без прийняття до виконання без належних на те законних підстав, тому задоволенню підлягають позовні вимоги Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі про визнання протиправним та скасування повідомлення про повернення вимоги без прийняття до виконання, та зобовязання відповідача відкрити виконавче провадження за рішенням № 75 від 06.07.2017 р.
В свою чергу, вимога про визнання протиправними дій відповідача задоволенню на підлягає, оскільки позивачем в порушення ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, під час розгляду справи не розкрито та не конкретизовано в чому саме полягають неправомірні дії відповідача не повязані із прийняттям заступником керівника Самарського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повідомлення про повернення вимоги без прийняття її до виконання, також не зазначено в чому саме полягло порушення прав та законних інтересів позивача з огляду на такі дії відповідача.
Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи викладене, оскільки доводи відповідача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі до Самарського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування повідомлення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати повідомлення від 09.10.2017 р. про повернення вимоги без прийняття до виконання.
Зобовязання Самарський відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрити виконавче провадження за рішенням № 75 від 06.07.2017 р.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3