Справа № 214/1365/17(2-а/214/126/17)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року справа № 214/1365/17(2-а/214/126/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого-судді Чередниченка В.Є.,

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 жовтня 2017 року (суддя Попов В.В., м. Кривий Ріг) у справі № 214/1365/17(2-а/214/126/17) за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі лейтенанта поліції Шрамко Ірини Олегівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 06 березня 2017 року звернулася до суду з позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі лейтенанта поліції Шрамко Ірини Олегівни, згідно з яким просить визнати дії відповідача щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №796564 від 12.02.2017 року за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. незаконними; визнати постанову серії АР №796564 від 12.02.2017 року у справі про адміністративне правопорушення - протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в постанову внесені неправдиві, сфальсифіковані відомості. Відповідач проігнорував вимоги позивача щодо роз'яснення її прав. На клопотання позивача провести огляд місцевості та заміри відстані від автомобіля до пішохідного переходу та допиту свідків працівники поліції ніяк не відреагували. Після тривалої дискусії з поліцейськими та марного намагання довести відсутність правопорушення в діях позивача, остання вимушена була викликати карету швидкої, оскільки погіршився стан її здоров'я.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 жовтня 2017 року позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що обставини наявності адміністративного правопорушення не підтверджені належними доказами, зокрема, поясненнями відповідача, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що вказує на відсутність фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та винність позивача у його вчиненні, що, в свою чергу, вказує на обґрунтованість позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції оскаржило її до апеляційного суду посилаючись на її незаконність та необґрунтованість. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відеозапис № підтверджує факт здійснення позивачем зупинки ближче 10 м. від пішохідного переходу та дорожньої розмітки 1.14.1 «зебра» та під час розмови з працівниками поліції позивач заявила, що вона має право здійснювати зупинку та стояти з порушенням ПДР. Крім того, відповідачем зафіксовано і той факт, що позивачем під час здійснення зупинки ближче 10 м. від пішохідного переходу ніякої аварійної сигналізації на транспортному засобі увімкнуто не було. Позивач довгий час сперечалася з працівником поліції та постійно змінювала свої пояснення.

У зв'язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання, враховуючи положення статті 311 КАС України, розгляд справи слід здійснити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що згідно з постановою серії АР №796564 від 12.02.2017 року винесеною посадовою особою відповідача 12.02.2017 року, о 22 год. 10 хв., позивач, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись біля будинку №44 по вул. Лісового в м. Кривому Розі, порушила вимоги зупинки транспортного засобу, а саме здійснила зупинку автомобіля ближче 10 м. від пішохідного переходу, без наміру надання переваги в русі, чим порушила вимоги п.15.9 «г» Правил дорожнього руху України (а.с.7).

Вирішуючи спірні відносини та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що носієм відеоінформації не зафіксовано обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Правомірність дій відповідача щодо складення постанови по справі про адміністративне правопорушення та законність і обґрунтованість зазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов'язків передбачених законом, а отже вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача щодо складення та винесення оскаржуваної постанови задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №796564 від 12.02.2017 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 1 статі 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 15.9 «г» ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно зі ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з візуальної інформації, а саме з відеозапису оглянутого судом апеляційної інстанції, під час оформлення адміністративного матеріалу відеокамера була розміщена у службовому автомобілі працівника національної поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Таким чином, відеофіксація правопорушення з нагрудної відеокамери працівником поліції або відео реєстратора встановленого у службовому авто є належним доказом.

При відтворенні відеофіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 12.02.2017 року відносно ОСОБА_2 (СД-диск PSP682UF27223025 3 наявний в матеріалах справи а.с.17), а саме на 11 хв. 54 сек. відеозапису № судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач здійснила зупинку з порушенням п. 15.9 «г» ПДР України. При цьому, як вбачається з відео фіксації, світлові сигнали аварійної сигналізації на транспортному засобі позивача увімкнено не було.

Так, з 12 хв. 13 сек. відеозапису № вбачається, що працівник поліції повідомив позивача про те, що позивачем здійснено зупинку транспортного запису з порушенням п. 15.9 «г» ПДР України, а саме ближче 10 м. від пішохідного переходу, на що позивач зазначила працівнику поліції, що має на це право. Після того, як працівник поліції повідомив позивача про вчинене правопорушення, позивач на 14 хв. 12 сек. відеозапису № увімкнула світлові сигнали аварійної сигналізації.

Крім того, при відтворенні відео фіксації, а саме 13 хв. 10 сек. відеозапису №, вбачається, що при повторному повідомленні позивача працівником поліції про причини зупинку її транспортного засобу, остання повідомила про те, що відстань від її автомобіля до пішохідного переходу більше 10 м., на що працівник поліції запропонував їй здійснити додаткові заміри, проте остання залишилася у своєму автомобілі проігнорувавши цю пропозицію.

Тобто, надана відповідачем відеофіксація містить підтвердження факту здійснення позивачем зупинки з порушенням п. 15.9 «г» ПДР України, а саме ближче 10 м. від пішохідного переходу.

Також, слід зазначити, що з візуальної інформації з відеозапису №, вбачається, що відстань від автомобіля позивача до пішохідного переходу є однозначно меншою ніж 10 м. Пропозицію працівника поліції зробити додаткові заміри позивач проігнорувала.

Аргументи позивача про не роз'яснення їй робітниками поліції прав передбачених законом спростовуються інформацією з відеозапису № у відповідності до якої позивачу було роз'яснено її права працівником поліції.

Щодо тверджень позивача про те, що під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача не були присутні поняті та свідки, суд апеляційної інстанції зазначає, що чинним законодавством не передбачено вимог щодо складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху виключно за присутності понятих чи свідків.

Водночас, аргументи позивача про погіршення її стану здоров'я через дискусії з працівниками поліції також не може бути підставою для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Між тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу позивача на те, що відповідно до статті 284 КУпАП з урахуванням положень КАС України (в редакції на час виникнення спірних відносин) вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Отже закриття судом провадження в адміністративній справі буде свідчити про те, що суд фактично перебере на себе повноваження органу, уповноваженого на це.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок щодо необхідності задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови якою у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись пунктом 241-245, 250, 272, 315, пунктом 2,4 частини 1 статті 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 жовтня 2017 року у справі №214/1365/17(2-а/214/126/17) - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч.3 ст. 272, ст. 286 КАС України не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко