Справа № 826/4552/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

06 лютого 2018 року м. Київ№ 826/4552/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 (02232, АДРЕСА_1) до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни (АДРЕСА_6), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3 (61058, АДРЕСА_2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - Позивач)до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни (далі - Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Стрельченко О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) з індексним номером 32007666 від 24.10.2016 року;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності №17110034 про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_3, що здійснений 24.10.2016 року приватним нотаріусом Стрельченко О.В.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю рішення Відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером 32007666 від 24.10.2016 року на об'єкт нерухомого майна (квартиру), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, яким було здійснено реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на вказаний об'єкт нерухомості, та вчиненого 24.10.2016 року на підставі зазначеного рішення відповідного запису про право власності №17110034 за договором іпотеки від 24.07.2010 року і договорами про відступлення прав за договором іпотеки. Позивач вважає, що Відповідач при прийнятті оспорюваного рішення та вчиненні запису не дотримався норм Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме не перевірив наявність обставин та всіх документів, необхідних для вчинення реєстраційної дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.06.2017 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд на 15.08.2017 року. Даною ухвалою суду також залучено ОСОБА_3 до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

15.08.2017 року у судове засідання з'явився представник Позивача. Відповідач та третя особа не з'явилися, про день, час та місце судового засідання повідомленні належним чином. 07.08.2017 року від Відповідача до суду надійшли заперечення з додатками. Судовий розгляд справи відкладено на 07.11.2017 року у зв'язку з клопотанням представника Позивача про надання часу для ознайомлення з поданими запереченнями на позов.

21.08.2017 року від третьої особи до суду надійшли заперечення з додатками.

07.11.2017 року у зв'язку з неявкою сторін судове засідання відкладено на 23.01.2018 року.

У відповідне судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відтак, на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 24.07.2010 року між ОСОБА_1 (як позичальником) та ОСОБА_5 від імені та в інтересах ОСОБА_6 (як позикодавцем) укладено Договір позики, посвідчений 24.07.2010 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Анохіною В.М. та зареєстрований нею в реєстрі за №1666 (далі - Договір позики), за умовами якого ОСОБА_5 надає позичальнику валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 52 560 (п'ятдесят дві тисячі п'ятсот шістдесят) доларів США (далі - предмет позики). Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцю предмет позики в порядку та строки:

- не пізніше 24 серпня 2010 року (поточне повернення) - 1260 (одна тисяча двісті шістдесят) доларів США;

- не пізніше 24 вересня 2010 року (поточне повернення) - 1260 (одна тисяча двісті шістдесят) доларів США;

- не пізніше 24 жовтня 2010 року (поточне повернення) - 1260 (одна тисяча двісті шістдесят) доларів США;

- не пізніше 24 листопада 2010 року (поточне повернення) - 1260 (одна тисяча двісті шістдесят) доларів США;

- не пізніше 24 грудня 2010 року (поточне повернення) - 1260 (одна тисяча двісті шістдесят) доларів США;

- не пізніше 24 січня 2011 року (остаточне повернення) - 42 260 (сорок дві тисячі двісті шістдесят) доларів США;

З метою забезпечення виконання Позивачем зобов'язань за вказаним Договором позики, 24.07.2010 року між ОСОБА_1 (як іпотекодавцем) та ОСОБА_5 від імені та в інтересах ОСОБА_6 (як іпотекодержателем) був укладений Іпотечний договір (далі - Іпотечний договір), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. та зареєстрований в Реєстрі за №1668, відповідно до умов якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_3.

Крім того, в тексті п. 5 Іпотечного договору сторонами визначено умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. А саме - іпотекодержатель набуває право задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушення зобов'язання за цим договором та/або договором позики у встановлений іпотекодержателем строк. Це застереження відповідно до Закону вважається договором про задоволення вимог Іпотекодержавтеля та свідчить про одну з наступних обставин:

а) набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем. Підписанням Договору, іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду про набуття права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за власним одноосібним письмовим рішенням іпотекодержателя набути предмет іпотеки у власність. Іпотекодавець, підписанням Договору засвідчує, що наявність будь-яких інших документів, крім Договору та письмового рішення іпотекодержателя набути предмет іпотеки у власність, для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності;

б) продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст. 38 Закону України «про іпотеку», для чого іпотекодавець шляхом підписання цього Договору надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною, яка встановлена за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем на момент укладання договору, або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя і здійснити все необхідна дії.

09.07.2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. та зареєстрований в Реєстрі за №1541, відповідно до умов якого право вимоги за Договором позики №1666 від 24.07.2010 року та іпотечним договором №1668 від 24.07.2010 року перейшло до ОСОБА_8.

Крім того, 22.06.2016 року між ОСОБА_8 (Сторона-1) та ОСОБА_3 (сторона-2) також було укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. та зареєстрований в Реєстрі за №899, відповідно до якого Сторона-1 передала Стороні-2, як новому іпотекодержателю, а Сторона-2 прийняла від Сторони-1 всі права та обов'язки іпотекодержателя за іпотечним договором. Сторони домовились, що відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

30.08.2016 року ОСОБА_3 засобами поштового зв'язку направив ОСОБА_1 на адресу його мешкання, а також на адресу іпотечного майна письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов'язань з повернення боргу за Договором позики, з вимогою про їх виконання у тридцятиденний строк, з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки і разі її невиконання, а також з вимогою про добровільне звільнення предмета іпотеки.

В подальшому, у зв'язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов'язань за Договором позики та Іпотечним договором, з метою задоволення своїх вимог за зазначеними договорами, керуючись ст. 37 Закону України "Про іпотеку" та п. 12 Іпотечного договору, ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни із заявою про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки.

За даними з інформаційної довідки №71758901 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, сформованої 29.10.2016 року, Позивачу стало відомо про внесення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а саме до розділу «Актуальна інформація про право власності») запису №17110034 від 22.10.2016 року про право власності ОСОБА_3 на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером НОМЕР_1 - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3. Дані відомості були внесені до Реєстру на підставі прийнятого Відповідачем рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32007666 від 24.10.2016 року. Підставою для виникнення зареєстрованого за ОСОБА_3 права власності на вказану квартиру значиться наступні документи: Іпотечний договір, серія та номер 1668, виданий 24.07.2010 року, видавник - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна В.М.; договір відступлення права вимоги, серія та номер 899, виданий 22.06.2016 року, видавник - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна В.М.

Як зазначає Позивач у своїй позовній заяві, вважає прийняте Відповідачем рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) протиправним, оскільки Відповідач фактично позбавив його права власності на належне йому майно.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (частина перша статті 4 КАС України).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Як свідчать матеріали справи, спірні правовідносини щодо прийняття рішень про реєстрацію є похідними від договірних /приватних/ відносин і для вирішення питання щодо відповідності чи невідповідності рішень приватного нотаріуса, як державного реєстратора, під час здійснення ним реєстрації права власності - є встановлення у особи права на нерухоме майно, відносно якого і прийняте оскаржуване рішення, а відповідно й внесення запису про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Спір у цій справі хоч і стосується рішень суб'єкта владних повноважень, який відповідно до законодавства наділений повноваженнями реєструвати права та їх обтяження на нерухоме майно, проте випливає із правовідносин іпотеки і захисту цивільних прав /прав на нерухоме майно/. Оскаржуваним рішенням фактично вирішено питання щодо предмета іпотеки /квартири АДРЕСА_3/. У день прийняття цього рішення /24 жовтня 2016 року/ вказана квартира перейшла у приватну власність третьої особи /громадянина ОСОБА_3/.

Правовідносини іпотеки не є правовідносинами, врегульованими адміністративною юрисдикцією, а спір, що виник на підставі них не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Вказаний спір має вирішуватися у порядку цивільного судочинства, оскільки приписами статті 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що захист порушених прав чи інтересів, які виникають із цивільних відносин, має здійснюватися судами у порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд України /у складі колегії суддів трьох палат в адміністративних, господарських та цивільних справах/ у постанові від 14 червня 2016 року у справі №21-41а16 висловив правовий висновок про те, що спір про реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно випливає із договірних відносин, а відтак має вирішуватися судом за правилами ЦПК.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи те, що компетентним судом для вирішення вказаних правовідносин є суд цивільної юрисдикції, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України.

Керуючись статтями 4, 5, 19, 238, 239, 242, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ :

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до приписів частини 2 статті 256 КАС України. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі ст. 295-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Суддя В.І. Келеберда