Справа № 820/5008/17
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий-суддя І інстанції: Сліденко А.В.

29 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/5008/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого судді: Бенедик А.П.

суддів: Мельнікової Л.В. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у м.Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду (головуючий-суддя І інстанції: Сліденко А.В.) від 11.12.2017р. (повний текст рішення складено 11.12.2017р.) по справі №820/5008/17

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу у розмірі 2500,00 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, звернувся до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1, в якому просив стягнути з відповідача до бюджету України суму податкового боргу в загальному розмірі 2500 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що за відповідачем наявна податкова заборгованість з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 2500 грн., який виник на підставі податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2015 року. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив суму податкової заборгованості, вказані кошти підлягають стягненню у судовому порядку.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на незаконність оскаржуваного рішення, оскільки судом неповно досліджено всі обставини справи.

Вказує, що відповідачем не сплачено суму штрафних санкцій у розмірі 2500 грн., яка визначена на підставі податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2015 року, а тому у податкового органу є підстави для стягнення вказаної суми на підставі рішення суду.

Відповідач правом надання письмових заперечень на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що 23.12.2015 року Дергачівською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення №, відповідно до якого, за наслідком встановленого порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з транспортного податку та застосовано до відповідача штраф у розмірі 2500 грн.

В зв'язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку суми податкового боргу у розмірі 2500 грн., податковий орган звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути вказані кошти у судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки податковим органом порушено процедуру стягнення податкового боргу за рішенням суду, заявлена вимога суперечить правам та інтересам платника податків у сфері публічних правовідносинах у галузі податкової справи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно підпункту 20.1.34. статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення від 23.12.2015 р. № направлено Дергачівською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області платнику податків за адресою: АДРЕСА_2

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, за даними Державної міграційної служби України, а також Державного реєстру виборців вбачається, що платник податків з 24.06.2010р. зареєстрований за місцезнаходженням Харківська область, АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи, що податковим органом не було дотримано вимог діючого законодавства в частині направлення на адресу позивача податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги, то визначена сума грошового зобов'язання не набула статусу узгодженої.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на правові приписи законодавства, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача суми податкового боргу.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відтак, зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на правові приписи законодавства, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та як наслідок, відсутність правових підстав для стягнення з відповідача суми податкового боргу.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2017р. по справі по справі №820/5008/17 за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 2500,00 грн. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.П. Бенедик
Судді Л.В. Мельнікова Л.О. Донець

Повний текст постанови складено 02.02.2018 р.