Справа № 821/7/18
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/7/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Морської Г.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Каховського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію за віком,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду із адміністративним позовом до Каховського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області (далі - відповідач), у якому просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком за період з 01.09.2014 року по 17.09.2017 року.

Ухвалою від 05 січня 2018 року відкрите спрощене провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження).

Позовні вимоги обгргунтовані тим, що з 29 грудня 2004 року по вересень 2017 р. позивачка проживала у м. Докучаєвськ Донецької області. Після початку проведення антитерористичної операції, продовжувала проживати на цій території оскільки не могла виїхати через те, що доглядала за своїм хворим чоловіком, ОСОБА_2, який був на її утриманні та не міг самостійно пересуватися. Позивачка є пенсіонером за віком і отримувала відповідні пенсійні виплати за місцем свого постійного проживання (в м. Докучаєвськ). Але частина території Донецької області - м. Докучаєвськ опинилася на непідконтрольній Україні території і на підставі Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, затвердженого постановою КМУ від 7 листопада 2014 р. № 595, здійснення виплати пенсії позивачу було припинено з 01.09.2014 року. За даними наявної у відповідача електронної пенсійної справи та довідки - атестату про закінчення виплати пенсії за останнім місцем проживання, виплата пенсії ОСОБА_1 припинена з 01.09.2014 року. Вказані пенсійні виплати були відновлені лише з 18.09.2017 року за рішенням комісії по соціальному захисту населення виконавчого комітету Каховської міської ради (протокол № 44 від 11.10.2017 року). Але заборгованість по пенсійним виплатам за період перебування позивачки на тимчасово непідконтрольній Україні території (з 01.09.2014 року по 17.09.2017 року) залишається невиплаченою. Поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 розпочато з 17.09.2017 року і здійснюється по даний час, але заборгованість за минулі періоди (за час проживання на окупованій території) залишається не погашеною. Позивач вважає, що відмова у виплаті їй пенсії лише за тією ознакою, що вона проживала на непідконтрольній Україні території є дискримінаційною, незаконною та необгрунтованою. Із цих підстав просила задовольнити позовні вимоги, справу розглянути у спрощеному провадженні.

29 січня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи наступним.

Згідно даних електронної пенсійної справи та довідки атестату про закінчення виплати пенсії за попереднім місцем проживання, вбачається, що виплата пенсії ОСОБА_1 припинена з 01.09.2014. Відповідно до умов п. 10 "Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат", затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 №365, 02.10.2017 за вихідним №4971/02 до управління праці та соціального захисту населення Каховської міської ради направлено лист щодо розгляду питання поновлення виплати пенсії гр. ОСОБА_1 з 01.09.2014 комісією по соціальному захисту населення виконавчого комітету Каховської міської ради. Комісією 11.10.2017 розглянуто звернення ОСОБА_1 Протоколом засідання Комісії №44 від 11.10.2017, копія якого надійшла до управління 12.10.2017, прийнято рішення відмовити гр. ОСОБА_1 у відновленні пенсійних виплат, як внутрішньо переміщеній особі, з дати припинення таких виплат (з 01 вересня 2014 року) та відновити їй, як внутрішньо переміщеній особі, пенсійні виплати з дати звернення до Каховського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області , тобто з 18 вересня 2017 року). У даному протоколі чітко зазначено про те, що в період з 01.09.2014 по 17.09.2017 позивачка постійно проживала в м. Докучаєвську Донецької області, довідку про взяття на облік не отримувала і не зверталася до будь-якого управління ПФУ за відновленням пенсійних виплат, тому Комісією було прийняте рішення про відмову у відновленні пенсійних виплат з дати їх припинення, а саме з 01.09.2014р. та відновлено пенсійні виплати з дати отримання довідки про взяття на облік та звернення до Каховського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області, а саме з 18.09.2017 року.

Розглянувши матеріали справи, суд встанови, що спірні правовідносини стосуються нарахування і виплати ОСОБА_1 пенсії за віком у період з 01.09.2014 по 17.09.2017, коли позивачка постійно проживала в м. Докучаєвську Донецької області.

Позивач стверджує своє право на отримання пенсії у період з 01.09.2014 по 17.09.2017 як громадянки України, яка в силу сімейних обставин (догляд за інвалідом І групи) не мала можливості виїхати на підконтрольну Україні територію.

Відповідач стверджує, що позивач має право на отримання пенсійних виплат із дати отримання довідки про взяття на облік та звернення до Каховського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області, а саме з 18.09.2017 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та позиціям сторін у даній справі, суд враховує наступні обставини та застосовує такі норми законодавства.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонеркою за віком, якій призначена пенсія із 01.09.1993 року у м. Докучаєвськ Донецької області, що підтверджується пенсійним посвідченням № 52/03.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 04.06.1959р. ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_1.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААБ № 3522365 від 18.07.2012р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлена І група інвалідності «Б» по зору, із наданням висновку «Потребує постійний сторонній догляд».

Із довідки від 18.09.2017 року № вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_2, виданий 09.01.1988р. Докучаєвським МВ УМВС України у Донецькій області, зареєстроване місце: АДРЕСА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа із фактичним місцем проживання (перебування) АДРЕСА_2.

ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про виплату їй пенсії з 01.09.2014р.

Відповідно до п. 10 "Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат", затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 № 365, 02.10.2017 за вихідним №4971/02 до управління праці та соціального захисту населення Каховської міської ради направлено лист щодо розгляду питання поновлення виплати пенсії гр. ОСОБА_1 з 01.09.2014 комісією по соціальному захисту населення виконавчого комітету Каховської міської ради.

Протоколом засідання Комісії № 44 від 11.10.2017 р. прийняте рішення відмовити гр. ОСОБА_1 у відновленні пенсійних виплат, як внутрішньо переміщеній особі, з дати припинення таких виплат (з 01 вересня 2014 року) та відновити їй, як внутрішньо переміщеній особі, пенсійні виплати з дати звернення до Каховського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області , тобто з 18 вересня 2017 року.

Підставою для відмови зазначено, що в період з 01.09.2014 по17.09.2017 позивачка постійно проживала в м. Докучаєвську Донецької області, довідку про взяття на облік не отримувала і не зверталася до будь-якого управління ПФУ за відновленням пенсійних виплат.

Не погодившись із таким рішенням, позивачка звернулась до суду.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавство.

У квітні 2014 році на території постійного місця проживання позивачки - м. Докучаєвськ, розпочалася антитерористична операція, яка продовжується по сьогодні (Наказ Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення»).

У зв'язку з набранням чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 595, якою затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок), у населеному пункті, де вона мешкала, було припинено здійснення повноважень відповідним управлінням пенсійного фонду України, а також зупинені до моменту повернення непідконтрольної території під контроль органів державної влади видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Внаслідок зазначених обставин, з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, проявів насильства, порушень прав людини вона, наприкінці вересня 2017 року, була змушена покинути своє місце проживання у м. Докучаєвськ Донецької області та переселитись до м. Каховка Херсонської області.

Суд вважає поважними наведені позивачкою причини неможливості переїзду на підконтрольну Україні територію раніше, оскільки вона доглядала за своїм чоловіком, інвалідом І групи, який потребував постійного стороннього догляду. Дана обставина підтверджена доданими до матеріалів справи доказами.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року № 1382-IV (далі - Закон № 1382-IV), "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка отримувала пенсію за віком за місцем проживання м. Докучаєвськ Донецької області.

Наказом Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» визначено, що Донецька область з 07.04.2014 року є районом проведення антитерористичної операції.

Постановою КМУ «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства» №595 від 07.11.2014 року затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, відповідно до якого у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Враховуючи зазначене вище, позивач перемістилась до м. Каховка як внутрішньо переміщена особа відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Постанови КМУ від 01.10.2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» та отримала довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Згідно зі ст.ст. 44, 46, 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що зобов'язання здійснювати облік пенсіонерів та проводити виплату призначених їм пенсійних виплат покладено на орган ПФУ за місцем реєстрації особи.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

На виконання вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Таким чином, суд вважає, що після державної реєстрації свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2, позивачка набула право на отримання пенсії за таким місцем проживання відповідно до ст.ст. 46, 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі і на отримання заборгованості із пенсійних виплат.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує норму прямої дії, а саме ст. 46 Конституції України, якою гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Позивачка є громадянкою України яка у законний спосіб набула право на пенсійні виплати за віком на території України.

Відтак, позбавлення її права на такі виплати із незалежних від її волі обставин (проведення антитерористичної операції на території її проживання) є порушенням її прав.

Суд вважає необхідним застосувати до даних спірних правовідносин практику Європейського Суду з прав людини як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про порушення прав ОСОБА_1 та відновлює їх шляхом зобов'язання Каховського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком за період з 01.09.2014 р. по 17.09.2017 р. включно.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справ.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Каховське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком за період з 01.09.2014 року по 17.09.2017 року включно.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Каховського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області () судовий збір у сумі 640 грн. на користь ОСОБА_1 (нокпп НОМЕР_3).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Морська Г.М.

кат. 10.2.4