Справа № 462/4070/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/10643/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Сапіги В.П.,

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.,

з участю позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги Апеляційного суду Львівської області та Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 29 вересня 2017 року (суддя: Кирилюк А.І., ухвалена в м. Львові) у справі № 462/4070/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова, Апеляційного суду Львівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Апеляційного суду Львівської області, Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, в якому просить визнати неправомірною відмову Апеляційного суду Львівської області викладену у листі від 10.07.2017 року № 07.24/98/2017 у видачі довідки згідно з Додатком № 2 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України для проведення перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання з 23.09.2016 року з урахуванням розміру отриманої допомоги на оздоровлення у 2016 році, а також довідки аналогічної форми для перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням підвищення посадових окладів працюючим суддям з 01.12.2016 року та даних про розмір допомоги на оздоровлення для подання до Пенсійного фонду; зобов'язати Апеляційний суд Львівської області видати довідку згідно з Додатку №2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України для проведення перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання з 23.09.2016 року з урахуванням розміру отриманої допомоги на оздоровлення у 2016 році, а також довідки аналогічної форми для перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням підвищення посадових окладів працюючим суддям з 01.12.2016 року та даних про розмір допомоги на оздоровлення для подання до Пенсійного фонду; визнати дії Залізничного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Львова у проведенні перерахунку, донарахування та виплати відповідних сум довічного грошового утримання з часу його призначення - з 23.09.2016 року та з часу проведення перерахунку у зв'язку із збільшенням посадових окладів працюючим суддям з 01.12.2016 року з урахуванням даних про розмір допомоги на оздоровлення неправомірними; зобов'язати Залізничне об'єднане управління Пенсійного Фонду України м. Львова здійснити перерахунок, донарахування та виплату їй відповідних сум довічного грошового утримання з часу звернення за його призначенням, а саме з 23.09.2016 року та з часу проведення перерахунку у зв'язку із збільшенням посадових окладів працюючим суддям з 01.12.2016 року з урахуванням даних про розмір допомоги на оздоровлення.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 29 вересня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з вказаною постановою суду, її оскаржили Апеляційний суд Львівської області та Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова які покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просять постанову Залізничного районного суду м. Львова від 29 вересня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг зазначають, що відсутні правові підстави для здійснення перерахунку довічного утримання судді у відставці із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, оскільки статтею 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка є нормою спеціального закону, чітко визначений склад суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційних скарг заперечила, просила постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Апелянти повідомлялися судом про час та місце розгляду справи, однак явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційних скарг та заперечення на неї, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Верховної Ради України від 8 вересня 2016 року № 1515-УІІІ ОСОБА_1 була звільнена з посади судді Апеляційного суду Львівської області у відставку відповідно до статті 126 Конституції України та наказом голови Апеляційного суду Львівської області від 22 вересня 2016 року виключена зі списку суддів апеляційного суду.

В подальшому, 23 вересня 2016 року позивач подала до органів Пенсійного Фонду України повний пакет документів для призначення щомісячного довічного утримання судді, у тому числі документи про стаж роботи на посаді судді та довідку про заробітну плату для призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання (№394/07.20 від 22.09.2016 року), передбачені Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.01.2008 №3-1 (із змінами від 11.02.2013 року). За змістом вказаної довідки (додаток № 2 до Порядку) заробітна плата, яка мала враховуватися для призначення щомісячного довічного грошового утримання становила 25520 грн. і складалася з посадового окладу в розмірі 15950 грн. та надбавки за вислугу років 60% - 9570 грн.

Судом встановлено, що позивач для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді в грудні 2016 року подала до органів Пенсійного фонду України довідку №451/07.20 від 01.12.2016 року (додаток № 2 до Порядку), видану Апеляційним судом Львівської області, в якій було зазначено, що заробітна плата, яка мала враховуватись для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання становила 28160 грн. і складалася з посадового окладу в розмірі 17600 грн. та надбавки за вислугу років 60% - 10560 грн.

Разом з тим в червні 2017 року позивач витребувала від Апеляційного суду Львівської області довідку №0724/78/17 від 23.06.2017 року, із якої видно, що в липні 2016 року позивачці була нарахована і виплачена допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу 15950 грн. що передбачено Законом України «Про судоустрій і статус суддів». В довідці також зазначено, що бухгалтерією апеляційного суду було утримано із цієї суми податок та збір відповідно до Податкового кодексу України, а також єдиний соціальний внесок в розмірі 22% від нарахованої суми відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з даних довідок про заробітну плату для призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання № 394/07.20 від 22.09.2016 року та № 451/07.20 від 01.12.2016 року вбачається, що, в таких не враховано суму матеріальної допомоги на оздоровлення.

Згодом 04.07.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Апеляційного суду Львівської області із заявою про видачу довідки для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України для проведення перерахунку розміру призначеного позивачці щомісячного довічного грошового утримання з 23.09.2016 року з урахуванням розміру отриманої позивачкою у 2016 році матеріальної допомоги на оздоровлення, а також довідки аналогічної форми про заробітну плату для перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням підвищення посадових окладів працюючим суддям з 01.12.2016 року та даних про розмір матеріальної допомоги на оздоровлення для подання до Пенсійного фонду з метою проведення перерахунку, донарахування та виплату відповідних сум довічного грошового утримання з часу його призначення та з часу проведення перерахунку з врахуванням збільшення посадових окладів працюючим суддям.

Відповідач- Апеляційний суд Львівської області Листом № 07.24/98/2017р. від 10.07.2017 року у видачі таких довідок відмовив із покликанням на те, що дана форма довідки про суддівську винагороду не передбачає зазначення суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Також 11.07.2017 року позивачка звернулася до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова із заявою про перерахунок щомісячного довічного утримання з урахуванням відомостей про розмір матеріальної допомоги на оздоровлення.

Залізничним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Львова відмовлено в проведені перерахунку грошового утримання, що убачається із листа №3617/05-16 від 24.07.2017 року.

Не погодившись з даними відмовами ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення враховується при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді.

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції погоджується з наступних підстав.

Пунктом 8 частини 5 статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) передбачено, що незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Згідно з абз.2 п.25 Розділу ХІІ Закону №1402-VIII, в редакції чинній на час виходу позивача у відставку, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Частиною 3 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016, встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Статтею 135 Закону №1402-VIII та статтею 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI, який втратив чинність на підставі Закону №1402-VIII, однак діяв на час отримання позивачем матеріальної допомоги на оздоровлення та призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, (далі - Закон №1402-VIII) визначено складові суддівської винагороди - посадовий оклад та доплати за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Статтею 136 Закону №1402-VIII встановлено, що суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу. Виплату допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу при наданні щорічної оплачуваної відпустки судді було передбачено і ст.134 Закону №2453-VI.

Відповідно до п.1 Розділу ІІІ. "Документи, необхідні для призначення (перерахунку) щомісячного довічного утримання" Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Правління пенсійного фонду України 25.01.2008 № 3-1, до заяви про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці додається, зокрема, довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2).

Згідно з додатком 2 до вказаного Порядку довідка про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинна містити, окрім окладу, доплати за кваліфікаційний клас, надбавки, премії, також й інші виплати, які враховуються при обчислення щомісячного довічного грошового утримання.

На підставі аналізу вказаних законодавчих положень, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачена спеціальним Законом, положеннями якого регулюється забезпечення суддів, має систематичний характер та є складовою частиною грошового утримання суддів, яке і є розрахунковою складовою при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 встановлено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

З довідки Апеляційного суду Львівської області №0724/78/17 від 23.06.2017р. видно, що, в липні 2016 року позивачу нарахована і виплачена допомога на оздоровлення, відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів". При цьому, бухгалтерією апеляційного суду утримано із цієї суми податок на доходи фізичних осіб в розмірі 18%, військовий збір в розмірі 1,5% та збір відповідно до Податкового кодексу України, а також єдиний соціальний внесок в розмірі 22 % від нарахованої суми відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Таким чином, враховуючи систематичний характер допомоги на оздоровлення, а також те, що виплата такої передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення суддів, і пов'язана з використанням суддями права на відпустку та входить до структури грошового утримання судді, з врахуванням ч.3 ст.141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, яка виплачувалася позивачу і з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Конституційний Суд України в пункті 7 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості. Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності. Право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага. Статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, право на отримання виплат (пенсії, щомісячного довічного грошового утримання), рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріальна допомога на оздоровлення, входить до системи оплати праці, оскільки із неї сплачено внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відтак позов підставно задоволено.

Доводи апелянтів не спростовують висновків суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою та її слід залишити без змін.

Керуючись статтями 306, 307, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Апеляційного суду Львівської області та Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м. Львова від 29 вересня 2017 року у справі № 462/4070/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 05.02.2018р.