Справа № 460/2219/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/11907/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача ОСОБА_1;

від відповідача - ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на постанову Яворівського районного суду Львівської обл. від 08.11.2017р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл., третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Національної поліції у Львівській обл., про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії за вислугу років (суддя суду І інстанції: ОСОБА_4, час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 13 год. 20 хв. 08.11.2017р., м.Яворів Львівської обл.; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 10.11.2017р.),-

В С Т А Н О В И В:

08.06.2017р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача ОСОБА_3 управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Львівській обл. щодо встановлення йому основного розміру пенсії 65 процентів грошового забезпечення; зобовязати пенсійний орган здійснити перерахунок та виплачувати йому з 30.09.2016р. основний розмір пенсії за вислугу років, виходячи з 70 процентів відповідної суми грошового забезпечення із збереженням нарахувань до основного розміру пенсії, а також інших передбачених чинним законодавством України надбавок (а.с.1-5).

Ухвалою суду від 09.06.2017р. залишені без розгляду позовні вимоги в частині зобовязання здійснити перерахунок та виплачувати основний розмір пенсії, виходячи з розрахунку 70 відсотків відповідної суми грошового забезпечення, за період з 30.09.2016р. по 07.12.2016р. через пропуск звернення до суду без поважних причин (а.с.17-18).

Постановою Яворівського районного суду Львівської обл. від 08.11.2017р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними дії відповідача ГУПФ України у Львівській обл. щодо встановлення ОСОБА_1 основного розміру пенсії 65 процентів грошового забезпечення протиправними; зобовязано пенсійний орган здійснити перерахунок та виплачувати з 08.12.2016р. основний розмір пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до приписів п.«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із розрахунку 70 процентів відповідної суми грошового забезпечення із збереженням нарахувань до основного розміру пенсії, а також інших передбачених чинним законодавством України надбавок (а.с.42-48).

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач ГУПФ України у Львівській обл., який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.50-53).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що позивачу призначено з 30.09.2016р. пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 65 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. При цьому, позивач звільнений з органів поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу), однак у свідоцтві про хворобу № 230 від 22.09.2016р. зазначено, що позивач є непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Тобто, військово-лікарською комісією не встановлено непридатності позивача до служби в поліції, через що пенсійним органом було обчислено розмір пенсії позивача 65 процентів грошового забезпечення.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що свідоцтво про хворобу № 75 від 28.04.2016р. є належним документом, що підтверджує наявність у позивача захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що зумовило його непридатність військової служби та слугувало законною підставою для звільнення позивача зі служби в поліції. Юридично визначальним у розглядуваних правовідносинах є факт непридатності позивача до подальшого проходження служби, який був встановлений у визначений Порядком проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затв. наказом МВС України № 85 від 06.02.2001р., спосіб.

Отже, з дня наступного за днем звільнення зі служби в поліції, тобто, з 31.05.2016р., позивач набув право на отримання пенсії за вислугу років в розмірі, встановленому п.«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме 70 відсотків відповідної суми грошового забезпечення. Саме в такому розмірі мала бути призначена відповідачем спірна пенсія за єдиної обєктивної умови наявності наказу ОСОБА_3 управління /ГУ/ Національної поліції /НП/ у Львівській обл. про звільнення позивача з поліції на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». Розбіжність формулювань, вказаних у свідоцтві про хворобу та наказі про звільнення, не може бути підставою для зменшення позивачу встановленого розміру пенсії.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних та обґрунтованих висновків, з огляду на наступне.

Як установленому судом першої інстанції, з 28.05.1996р. по 29.09.2016р. позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, а в подальшому в поліції, що стверджується відповідними записами в його трудовій книжці (а.с.8-10, 14-15).

Відповідно до витягу наказу ГУНП у Львівській обл. № 278 о/с від 26.09.2016р. позивач звільнений з 29.09.2016р. зі служби в поліції через хворобу на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.7).

На підставі представлених документів відповідачем призначено з 30.09.2016р. позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; розмір пенсії визначений 65 відсотків відповідних сум грошового забезпечення (50 відсотків за вислугу років 20 років та 15 відсотків за 5 років служби понад 20 років вислуги).

Підставою для такого визначення розміру пенсії слугувала та обставина, що у свідоцтві про хворобу № 230 від 22.09.2016р., виданого Військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Львівській обл.», визначено непридатність позивача до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час (а.с.11).

При цьому, Військово-лікарською комісією не приймалося рішення про непридатність позивача до служби в поліції, при цьому формулювання, що наведено у свідоцтві про хворобу, не відповідає підставам звільнення позивача зі служби в поліції.

Згідно листа ГУПФ України у Львівській обл. № 436/Д-20 від 16.03.2017р. підстави для перерахунку пенсії позивача та виплати зазначеної заборгованості є відсутніми (а.с.12).

Розглядувані правовідносини регулюються приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Зокрема, відповідно до п.«а» ст.13 цього Закону пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років в розмірі 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років в розмірі 3 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Порядок проведення військово-лікарської експертизи з метою визначення за станом здоровя придатності до служби в органах внутрішніх справ визначений Порядком проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затв. наказом МВС України № 85 від 06.02.2001р. (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктами 1.63, 1.63.5 вказаного Порядку передбачено, що ВЛК свої постанови виносять на час фактичного огляду даної особи. Щодо колишніх осіб рядового й начальницького складу ОВС, військовослужбовців, які не проходили медичного огляду у ВЛК при звільненні зі служби, постанови виносяться на час фактичного звільнення з ОВС на підставі медичних документів. За результатами медичного огляду ВЛК виносять такі постанови щодо осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ: «Придатний до військової служби»; «Придатний до військової служби. Непридатний на посаду»; «Обмежено придатний до військової служби»; «Потребує звільнення від виконання службових обов'язків (занять), відпустки за станом здоров'я ____»; «Непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку».

Вказаний Порядок втратив свою чинність відповідно до наказу МВС України № 285 від 03.04.2017р. «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС».

Таким чином, ключовим моментом для призначення позивачу пенсії за вислугу років в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, із збільшенням за кожний рік вислуги понад 20 років на 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення є підстава звільнення з органів поліції, а саме п.п.2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

В розглядуваному випадку позивач звільнений з органів поліції на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», що є достатньою підставою для призначення спірної пенсії в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

У той же час формулювання висновку Військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Львівській обл.» про непридатність позивача до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час (а.с.11) узгоджується з діючим на час видачі цього висновку Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затв. наказом МВС України № 85 від 06.02.2001р.; іншого формулювання, окрім окреслених наведеним Порядком, комісія не вправі була зазначати у своєму висновку.

Виходячи з наведеного, враховуючи подальше приведення у відповідність правових актів відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та прийняття наказу МВС України № 285 від 03.04.2017р. «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС», колегія суддів вважає, що будь-яких правових підстав для відмови в призначенні позивачу пенсії за вислугу років в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення в пенсійного органу не було.

Також колегія суддів звертає увагу й на те, що у даному випадку позивач позбавлений можливості привести у відповідність видане свідоцтво про хворобу № 230 від 22.09.2016р. до вимог діючого законодавства, а відтак за таких умов на нього покладений надмірний тягар у вигляді позбавлення права на призначення пенсії за вислугу років у відповідному розмірі. При цьому, недосконалість та суперечливість між законом та наказом МВС України, яка на час проходження військово-лікарської комісії та призначення пенсії не була усунута, не може впливати на реалізацію позивачем свого конституційного права на пенсійне забезпечення в належному розмірі.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів приходить до переконання про наявність правових підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років у визначеному розмірі, через що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на постанову Яворівського районного суду Львівської обл. від 08.11.2017р. в адміністративній справі № 460/2219/17 залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7
Дата складення повного судового рішення: 01.02.2018р.