Справа № 752/7669/16-а
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/7669/16-а
Провадження № 2-а/752/62/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Якушко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві і з врахуванням заяви про уточнення предмету позову просила суд скасувати розпорядження Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 11.05.2016 р. о/р № 813621/03022 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та зобов»язати відповідача призначити їй пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві і отримувала пенсію за вислугу років.

Після досягнення пенсійного віку через свого представника позивач 20.07.2015 р. звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

11.05.2016 р. відповідач прийняв розпорядження № 4771/05 про відмову у призначенні пенсії за віком, оскільки така пенсія вже була призначена і призначення її за іншим законом не має підстав.

Зазначене розпорядження позивач вважає незаконним, просить його скасувати, оскільки воно не узгоджується з положеннями Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та зобов»язати відповідача призначити пенсію за віком відповідно до поданої заяви.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просили його задовольнити, посилаючись на положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» та положення Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», а також зазначаючи, що позивач зверталась до відповідача з заявою про призначення пенсії за іншим законом.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, вважаючи що Правобережним об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві були дотримані вимоги Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», а позивач фактично повинна була звернутись про переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, що не є призначенням.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Правобережному об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві, який є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва.

З 14.06.2010 р. ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

20.07.2015 р. позивач через свого представника звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 25.11.2015 р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2016 р., Правобережне об»єднань управління Пенсійного фонду України в м.Києві зобов»язано прийняти рішення по суті заяви представника позивача про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 20.07.2015 р.

11.05.2016 р. Правобережним об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві було прийнято розпорядження про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з положеннями Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» визначені наступні види пенсії: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно частини 3 статті 45 Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно з ч.2 ст.40 Закону при призначенні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» не встановлено такого виду пенсії, як «пенсія за вислугу років», яка була призначена позивачу відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Переведення з одного виду пенсії на інший вид може відбуватись лише в межах одного Закону, однак, в даному випадку, позивач просить призначити пенсію за віком, що є іншим видом пенсії, ніж та, яку вона отримувала до звернення з заявою, а тому повинно відбуватись призначення пенсії.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності: відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові І службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, шо передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на встановлені обставини, зважаючи на норми чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» замість пенсії за вислугу років відповідно до Закону країни «Про пенсійне забезпечення» не є переведенням з одного виду пенсії на інший, оскільки вони відбуваються не в межах одного закону і є різними видами пенсії за своїм видом.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.3, 4, 11, 12, 19, 160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_1 до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії задовольнити.

Скасувати розпорядження Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 11.05.2016 р. о/р № 813621/03022 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Зобов»язати Правобережне об»єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, встановленого цим Кодексом.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Голосіївький районний суд м.Києва

У разі застосування судом положень ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :