Справа № 800/595/17
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2018 Київ П/9901/22/18 800/595/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючої судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Бевзенка В. М., Білоуса О.В., Данилевич Н. А., Шарапи В. М.,

за участю:

секретаря судового засідання Кальненко О.І.,

позивача ОСОБА_1,

приставника відповідача Погребняка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення в частині,

встановив:

14 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 22.11.2017 №292-дп17 в частині притягнення її до дисциплінарної відповідальності шляхом видання наказу про оголошення догани .

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з об'єктивних причин, що не залежали від її волі, була позбавлена можливості запобігти викладеним у дисциплінарній скарзі порушенням вимог КПК України та прав третіх осіб при проведенні досудового розслідування за кримінальним провадженням №0008455, а тому висновок відповідача про наявність в її діях дисциплінарного проступку є необґрунтованим.

29 січня 2018 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому наголошував на необґрунтованості позовних вимог посилаючись на те, що розгляд висновку про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку відбувався на засадах змагальності, комісією було враховано пояснення позивача, водночас, встановлено, що порушення прокурором вимог КПК України та прав третіх осіб при проведенні вищеозначеного досудового розслідування стали можливими внаслідок неналежного виконання службових обов'язків позивачем як його безпосереднім керівником, що і стало підставою притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, аналогічних тим, що викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідили надані ними докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд встановив наступне.

Наказом виконувача обов'язків прокурора м. Києва від 14 грудня 2015 року ОСОБА_3 призначена на посаду першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури №7.

15 серпня 2017 року до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів надійшла дисциплінарна скарга керівника Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України Уварова В.Г. про вчинення прокурорами ОСОБА_3. та ОСОБА_5. дисциплінарного проступку.

Скарга обґрунтована ним, що ОСОБА_5 всупереч вимогам статтей 2, 7, 9, 28 КПК України не забезпечено швидкого, повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні №0008155 за статтею 198 КК України; не вжито визначених КПК України заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження; при розгляді судом питання про скасування арешту майна, вилученого в рамках даного кримінального провадження, надано суду недостовірні відомості щодо відсутності необхідності подальшого арешту майна, що сприяло постановленню судових рішень щодо скасування арешту майна та подальшої передачі вказаного майна особі, за відсутністю документів, що підтверджують право на вказане майно та без проведення будь-якої перевірки.

Так, зокрема, в ході службового розслідування було встановлено, що у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0008155 було проведено обшуки за місцем проживання громадянина, який неодноразово відбував покарання за вчинення корисливих злочинів та має непогашену судимість.

У результаті таких обшуків було вилучено значну кількість вогнепальної зброї та бойових припасів; близько 2000 ювелірних виробів; предмети антикваріату; колекцію монет 230 шт.; 200 годинників; грошові кошти (22 730 доларів США, 13 700 Євро, 27 100 гривень); банківські зливки золота та срібла; 5 закордонних паспортів, тощо.

Ухвалами Подільського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року на означене вище майно було накладено арешт як на таке, що набуте незаконним шляхом.

З грудня 2016 року процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0008155 здійснював прокурор Трюхін А.О., однак з матеріалами провадження він ознайомився лише 3 квітня 2017 року, - безпосередньо перед судовим засіданням про розгляд питання щодо зняття арешту з майна, вилученого в результаті обшуку.

В ході розгляду судом питання про зняття арешту, ОСОБА_5 проти скасування арешту майна не заперечував, підтримав доводи заявника, зазначив, що докази набуття майна злочинним шляхом у справі відсутні, майно ніким не впізнано і не витребувано.

При цьому, службовою перевіркою встановлено, що ОСОБА_5 не проведено жодної слідчої чи процесуальної дії спрямованої на встановлення походження вилученого за результатами проведення обшуків майна.

Так, зокрема, позиція прокурора ґрунтувалась на тому, що до Подільського УП ГУНП м. Києва звертались громадяни щодо належності їм вищевказаного майна, однак в ході проведення слідчих дій майно не впізнали.

Будь-які процесуальні документи щодо проведення впізнання вилучених речей відсутні.

За результатами розгляду, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року арешт на майно скасовано, ухвала набрала законної сили.

Відсутність проведення належного розслідування, а саме: непроведення будь-яких слідчих чи процесуальних дій протягом 5 місяців за вказаним кримінальним провадженням ОСОБА_5 не заперечується та підтверджується довідками про вивчення матеріалів від 5 та 25 червня 2017 року.

Саме внаслідок зазначених дій ОСОБА_6 порушено права та законні інтереси потерпілих у кримінальних провадженнях осіб, - дійсних власників майна, які позбавлені можливості отримати належне їм майно. При цьому, безпосереднім керівником ОСОБА_6, на якого покладено обов'язок щодо контролю за його роботою є ОСОБА_3.

Рішенням члена Комісії від 18 серпня 2017 року відкрито дисциплінарне провадження № 11/2/4-256дс-133дп-17 стосовно прокурорів ОСОБА_3. та ОСОБА_5.

2 жовтня 2017 року членом Комісії складено висновок про відсутність дисциплінарного проступку в діях позивача та наявність дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_5

В свою чергу, Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів прийнято рішення від 22.11.2017 №292-дп17 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності першого заступника Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3», яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Приймаючи зазначене рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів дійшла висновку про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, вказавши, що зазначені порушення стали можливими внаслідок неналежного виконання ОСОБА_3 службових обов'язків.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, Верховний Суд приходить до наступного.

Пунктом першим частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 (далі - Закон № 1697-VII) визначено, що прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження, зокрема, з підстави невиконання чи неналежноговиконання службових обов'язків.

Дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку ( частина перша статті 45 Закону № 1697-VII).

Дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

Частинами 4, 10 статті 46 Закону № 1697-VII передбачено, що після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки.

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується.

Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і, в разі необхідності інших осіб, (частина 5 статті 47 Закону № 1697-VII.

За приписами статті 48 Закону № 1697-VII рішення в дисциплінарному провадженні кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає більшістю голосів від свого загального складу.

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

На прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: догана; заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); звільнення з посади в органах прокуратури (частина 9 статті 49 Закону № 1697-VII).

Як було встановлено вище, підставою для притягнення позивача дисциплінарної відповідальності було неналежне виконання ОСОБА_3 службових обов'язків, покладених на неї Наказом Керівника Київської місцевої прокуратури №7 Д.Прокудіним «Про розподіл функціональних обов'язків між працівниками Київської місцевої прокуратури №7» від 15 листопада 2016 року № 61 (далі - Наказ № 61).

Так, пунктом 2 зазначеного Наказу на першого заступника Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 покладено здійснення безпосереднього контролю за роботою прокурора ОСОБА_5. (т.1, а.с.65).

Крім того, Наказом № 61 на позивача було покладено обов'язки щодо організації нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, в тому числі у формі процесуального керівництва ним, участі у судовому провадженні та оскарженні судових рішень щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності Подільського УП ГУ НП в м.Києві, організації нагляду за станом збереження речових доказів та схоронності тимчасово вилученого майна, тощо.

В ході розгляду дисциплінарного провадження ОСОБА_3 підтвердила наявність вищезазначених обов'язків, однак посилаючись на надмірну завантаженість та відсутність будь-яких скарг чи звернень щодо проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0008155, зазначила, що була позбавлена об'єктивної можливості запобігти викладеним у дисциплінарній скарзі порушенням вимог КПК України та прав третіх осіб при проведенні такого досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_3 посилалась на самостійність прокурорів у своїй процесуальній діяльності, закріплену статтею 36 КПК України, та на відсутність в рамках даного кримінального провадження постанов ОСОБА_5, які б могли бути скасовані нею як незаконні.

В контексті наведених вище обставин, колегія суддів зауважує, що вказане не звільняє позивача від посадових обов'язків, покладених на неї начальником Київської місцевої прокуратури.

Отже, розгляд висновку про наявність дисциплінарного проступку в діях позивача відбувався на засадах змагальності, доводам ОСОБА_3 були в повній мірі враховані та проаналізовані Комісіє під час прийняття оскаржуваного рішення.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що оскаржене Рішення відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, таке прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, пропорційно та з дотриманням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Таким чином, рішення КДКП від 22.11.2017 №292-дп17 в частині притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності шляхом видання наказу про оголошення догани прийнято з дотриманням порядку дисциплінарного провадження, визначеного Законом № 1697-VII, з урахуванням всіх фактичних обставин, а тому підстави до його скасування відсутні.

За правилами статті 139 КАС понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання цього позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 262, 266, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

ОСОБА_3 у задоволенні адміністративного позову до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення в частині відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: І. Л. Желтобрюх

Судді: О. В. Білоус

В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич

В. М. Шарапа

Повний текст рішення виготовлено 02 лютого 2018 року.