Справа № 577/4845/17
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2018 р.Справа № 577/4845/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П.

за участю:

секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Коваль А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області (м. Конотоп; суддя - Галян С.В.) від 29.11.2017р. (повний текст ухвали складено 29.11.2017) по справі № 577/4845/17

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Конотопської міської ради третя особа: Міський голова м. Конотопа ОСОБА_4

про визнання незаконним розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернулася до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Конотопської міської ради Сумської області, третя особа: міський голова м. Конотоп, в якому просить суд:

- поновити строки для пред'явлення позову у зв'язку із пропуском таких строків із поважних причин;

- визнати незаконним розпорядження міського голови від 18.08.2017 № 97-ОС «Про звільнення ОСОБА_1»;

- поновити позивача на посаді завідувача сектору реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади центру надання адміністративних послуг міської ради;

- стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу;

- стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн.

Обґрунтовуючи вимоги заявленого клопотання позивач вказує, що строк звернення до суду з даним позовом нею пропущено з поважних причин внаслідок перебування на лікуванні у період з 16.09.2017 року по 27.11.2017 року.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2017 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення з позовом до суду - залишено без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Конотопської міської ради, третя особа: міський голова м. Конотоп ОСОБА_4 про визнання незаконним розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - залишено без розгляду.

Роз'яснено позивачу, що відповідно до ч. 3 ст. 155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного питання, просить: скасувати ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.11.2017 по справі № 577/48/45/17; визнати таким, що пропущений із поважних причин, строк для звернення ОСОБА_1 до суду із позовом про визнання незаконним розпорядження міського голови від 18.08.2017р. № 97-ОС «Про звільнення ОСОБА_1»; поновлення на посаді завідувача сектору реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади центру надання адміністративних послуг міської ради; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу; стягнення моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн; постановити нове рішення, яким поновити позивачу строк для звернення до суду із позовом про визнання незаконним розпорядження міського голови від 18.08.2017 № 97-ОС "Про звільнення ОСОБА_1"; поновлення на посаді завідувача сектору реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади центру надання адміністративних послуг міської ради; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу; стягнення моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн. Обґрунтовуючи вимога апеляційної скарги позивач вказує, що строк звернення до суду з даним позовом нею пропущено з поважних причин.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що позивач об'єктивно мала достатньо часу звернутися до суду у визначені законом строки, а саме: з 18.08.2017 року (з моменту ознайомлення позивача з розпорядженням про її звільнення) по 16.09.2017 року (до моменту перебування на лікуванні). Перебування позивача на лікуванні майже через місяць після того, як її було ознайомлено з розпорядженням про її звільнення, не є поважною причиною для поновлення строків звернення з даним адміністративним позовом до суду, оскільки позивач фактично не була позбавлена майже місяць, а саме - з 18.08.2017 року по 16.09.2017 року можливості подати позовну заяву до адміністративного суду протягом одного місяця з моменту отримання розпорядження про звільнення. Крім того, позовну заяву міг подати в інтересах позивача її адвокат, який згідно інформації з Єдиного реєстру адвокатів України та інформації, зазначеній у адвокатському ордері, проживає у м. Конотоп.

Згідно ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника, пояснення представника відповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.08.2017 року позивача було ознайомлено з розпорядженням міського голови від 18.08.2017 року № 97-ОС «Про звільнення ОСОБА_1».

З 16.09.2017 року по 27.11.2017 року ОСОБА_1 перебувала на лікуванні.

З позовною заявою до суду позивач звернулася лише 20.11.2017 року.

Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено місячний строк для звернення до суду з адміністративним позовом, передбачений ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, без поважних причин.

За висновком суду першої інстанції, позивачем не доведено поважність причин пропуску строку звернення до суду, що зумовило застосування судом наслідків пропущення строку звернення до суду, визначених ст.ст. 100, 155 КАС України, та відповідно залишення адміністративного позову без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Таким чином, дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Частиною 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017) встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропуску строку звернення до адміністративного суду визначені у ст. 100 цього Кодексу (в редакції, яка діяла до 15.12.2017), за приписами частини 1 якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 2 статті 100 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017) встановлено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Аналіз змісту наведених норм права свідчить про те, що залишення позову без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; та з'ясування причин пропуску цього строку.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008р., зокрема, при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суди повинні виходити із строків звернення до суду, визначених частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України. Тому громадянин може звернутися із заявою про вирішення спору в тримісячний строк із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби - у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що саме з моменту отримання копії наказу про звільнення або трудової книжки, особа вважається такою, що повідомлена про звільнення з органів внутрішніх справ, а відтак, у випадку незгоди з підставами та умовами звільнення, має можливість реалізувати своє право на їх оскарження у судовому порядку.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що будь-які об'єктивні чи суб'єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначені законом строки, а саме - з 18.08.2017 року (з моменту ознайомлення позивача з розпорядженням про її звільнення) по 16.09.2017 року (до моменту перебування на лікуванні), з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважає, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються її права та законні інтереси.

При цьому, доводи позивача щодо перебування на лікуванні майже через місяць після того як її було ознайомлено з розпорядженням про її звільнення, визнано судом не поважною причиною для поновлення строків звернення з даним адміністративним позовом до суду, оскільки позивач фактично не була позбавлена майже місяць, а саме - з 18.08.2017 року по 16.09.2017 року, можливості подати позовну заяву до адміністративного суду протягом одного місяця з моменту отримання розпорядження про звільнення і вже під час судового розгляду справи просити суд зупинити провадження до моменту видужання.

Натомість, неможливість звернення до суду з даним позовом у зазначений період позивач обґрунтувала тим, що 18.08.2017 вона звернулася за правовою допомогою до адвоката ОСОБА_2 з метою складання процесуальних документів та представництва її інтересів у суді з приводу визнання незаконним розпорядження міського голови про її звільнення та поновлення на роботі. У період з 19.08.2017 адвокатом здійснювались підготовчі заходи для звернення до суду з даним позовом: 19.08.2017 адвокатом було підготовлено та направлено декілька адвокатських запитів, а саме: 1) адвокатський запит головному лікарю КЗ «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Миколи Давидова» щодо надання інформації коли був відкритий листок непрацездатності на ОСОБА_1 та якою датою був закритий, із зазначенням причин закриття; надання інформації в якому відділенні перебувала на стаціонарному лікуванні ОСОБА_1; надання копії картки хворого ОСОБА_1; 2) адвокатський запит начальнику відділу організаційної та кадрової роботи Конотопської міської ради з метою отримання інформації та копій документів, що стосуються періоду роботи та причин звільнення ОСОБА_6. Відповідь на адвокатські запити з відповідними копіями документів від КЗ «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Миколи Давидова» отримано 25.08.2017р., від Виконавчого комітету конотопської міської ради отримано 28.08.2017р. Отримавши документи від Виконавчого комітету Конотопської міської ради та ознайомившись повною мірою із розпорядженням міського голови від 18.08.2017р. № 97- ОС «Про звільнення ОСОБА_1» для належного вивчення всіх обставин справи стосовно звільнення, виникла необхідність витребувати від Виконавчого комітету Конотопської міської ради копії документів, що стали підставою звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, а саме: службової записки начальника центру надання адміністративних послуг міської ради ОСОБА_7, акту від 17.08.2017р. № 1 «Про відсутність у лікарні», акту від 18.08.20017р. № 2 «Про відмову надати письмові пояснення ОСОБА_1», копії листка непрацездатності серія АДЕ № 584214 виданого 17.08.2017р., протоколу засідання комісії із соціального страхування /рішення уповноваженого/ виконавчого комітету Конотопської міської ради від 18.08.2017р., протоколу спільного засідання членів профспілкового комітету міськвиконкому та працівників ЦНАП від 17.08.2017р. Відповідний адвокатський запит було направлено на адресу Виконавчого комітету Конотопської міської ради 31.08.2017р. Відповідь на адвокатський запит та відповідні копії документів отримано 07.09.2017р. Всі документи, які були отримані від Виконавчого комітету Конотопської міської ради та від КЗ «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Миколи Давидова» були приєднані до позовної заяви. Також позивач зазначила, що оскільки Конотопський міськрайонний суд Сумської області здійснює прийом позовних заяв від громадян лише кожного понеділка та четверга, позивач мала намір подати свій позов 18.09.2017 (понеділок). Однак, 16.09.2017, перебуваючи в м. Глухів Сумської області вона травмувала ліве коліно, в цей же день невідкладно звернулася до найближчої лікарні, якою виявилася Глухівська центральна районна лікарня, де їй було поставлено діагноз: пошкодження сумково-зв'язувального апарату лівого колінного суглобу. В Глухівській ЦРЛ, після обстеження лікарями, на ліву ногу їй наклали гіпс. Подальший курс лікування, який тривав із 16.09.2017р. по 27.11.2017р., позивач також проходила в Глухівській ЦРЛ. На підтвердження зазначених обставин позивачем надано письмові докази, копії яких долучено судом до матеріалів справи.

З приводу доводів відповідача стосовно того, що у зазначений період позовну заяву міг подати в інтересахпозивача її адвокат, який проживає у м. Конотоп, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з наданого до матеріалів справи договору № 18/08 від 18.08.2017 про надання правової допомоги, укладеного між позивачем та її адвокатом - бушти В.О., вбачається, що за умовами зазначеного договору адвокат позивача не має права підписувати від імені ОСОБА_1 процесуальні документи. Всі процесуальні документи від імені позивача підписуються нею власноручно.

Суд першої інстанції вказаним обставинам не надав належної оцінки, у зв'язку з чим дійшов передчасного та помилкового висновку щодо пропуску позивачем строку звернення до суду без поважних причин та прийняв ухвалу, яка перешкоджає позивачу реалізувати своє право на судовий захист.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.11.2017р. по справі № 577/4845/17 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Конотопської міської ради третя особа: Міський голова м. Конотопа ОСОБА_4 про визнання незаконним розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди направити до Конотопського міськрайонного суду Сумської області для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Перцова Т.С. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений 05.02.2018 р.