Справа № 808/761/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

05.02.2018 Київ К/9901/14034/18 808/761/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2017 року в адміністративній справі за її позовом до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2017 року на розгляд Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2017 року у справі № 808/761/17 з підстав, встановлених пунктами 2 та 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року; далі - КАС України).

За змістом пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) Верховний Суд України діє у межах своїх повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом у складі, визначеному цим Законом.

Відповідно до положень пункту 11 частини другої статті 46, пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII Пленум Верховного Суду постановою від 30 листопада 2017 року № 2 визначив, що днем початку роботи Верховного Суду є 15 грудня 2017 року. З цієї дати набрав чинності й Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким, зокрема, Кодекс адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року № 2747-IV викладено у новій редакції.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень КАС України (у редакції цього Кодексу, викладеній згідно із Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень КАС України (у редакції цього Кодексу, викладеній згідно із Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII) заяви і скарги, зазначені в підпунктах 1, 3 - 6 цього пункту, передаються відповідно до Касаційного адміністративного суду, Великої Палати Верховного Суду за розпорядженням керівника апарату суду, до якого подані такі заяви і скарги, протягом тридцяти днів з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі наведених вище вимог підпунктів 1, 7 пункту 1 Перехідних положень КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) керівник апарату Верховного Суду України розпорядженням від 11 січня 2018 року № 17/0/19-18 передав, з-поміж інших, заяву з матеріалами у справі № 808/761/17 до Касаційного адміністративного суду.

Заява з матеріалами у справі № 808/761/17 зареєстрована у Касаційному адміністративному суді 1 лютого 2017 року і за наслідками автоматизованого розподілу передана на розгляд судді-доповідачу Білоусу О.В.

У зв'язку з описаними вище подіями розгляд заяви ОСОБА_1 надалі здійснюватиме Касаційний адміністративний суд, однак за правилами адміністративного судочинства, які діяли до набрання чинності Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо забезпечення виплати вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, а також відмову у виплаті названої допомоги; зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу вихідної грошової допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, відповідно до частини першої статті 136 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 7 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 24 жовтня 2017 року на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на вказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстав, передбачених пунктами 2 та 5 частини першої статті 237 КАС України, неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На обґрунтування заяви додано копії ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 квітня 2016 року (К/800/11260/16) та постанов Верховного Суду України від 25 вересня 2012 року (21-230а12) та від 31 березня 2015 року (№ 21-55а15), які, на думку заявника, підтверджують наведені у заяві доводи.

Проте аналіз ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 квітня 2016 року не дає підстав для висновку про наявність неоднакового правозастосування, оскільки прийняття судом касаційної інстанції протилежних процесуальних рішень зумовлено не різним тлумаченням норм процесуального права, а відмінними обставинами, викладеними у поданих касаційних скаргах, з яких виходив суд при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження.

Так, з наданої для порівняння ухвали вбачається, що суд касаційної інстанції у цій справі встановив підстави для відкриття касаційного провадження.

Тоді як в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, Вищий адміністративний суд України відмовив у відкритті касаційного провадження виходячи з того, що касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи. Тобто, суд касаційної інстанції погодився з висновком судів попередніх інстанцій про те, що у позивача відсутнє право на отримання вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, оскільки на момент виходу у відставку (прийняття Верховною Радою України відповідного рішення) Законом України «Про судоустрій і статус суддів» виплату такої допомоги не передбачено, а відтак, відповідачем не вчинено будь-яких протиправних дій щодо звуження змісту та обсягу прав позивача.

Отже, надане для порівняння рішення не містять іншого, ніж в рішенні, про перегляд якого подано заяву, застосування чи тлумачення норм процесуального права, про які йдеться у заяві ОСОБА_1

Не суперечить оскаржуване судове рішення й викладеним у постановах Верховного Суду України від 25 вересня 2012 року та від 31 березня 2015 року висновкам, оскільки предметом розгляду у них є спір, який виник між громадянами та Головними управліннями Пенсійного фонду України при перерахунку пенсії та застосуванні Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, правовідносини, які виникли у справі, судове рішення в якій оскаржується, не є подібними до правовідносин у справах, копії судових рішень в яких додано до заяви.

Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої заяви.

Керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії до провадження Верховного Суду для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді І.Л.Желтобрюх

Т.Г.Стрелець