Справа № 640/17548/17
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря Шаповал Є.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 УПП у м. Харків лейтенанта Доброснок Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати та визнати незаконною постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 778222 від 05.10.2017 року винесену відповідачем стосовно позивача. В обгрунтування вказаних вимог посилається на наступне. 05.10.2017 року у м. Харків по вул. Шевченко, 315, відповідач виніс оскаржувану постанову стосовно позивача, тим самим притягнув його до адміністративної відповідальності та застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Вказану постанову позивач отримав 10.10.2017 року. Зі змісту оскаржуваної постанови, вбачається, що 01.10.2017 року приблизно о 20 год. 59 хв., позивач, керуючи ТЗ VW GOLF PLUS д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожньої розмітки, а саме здійснив наїзд на лінію 1.3 (подвійна суцільна лінія), чим порушено п. 8.5 ПДР України. Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки відповідач самостійно виніс оскаржувану постанову без присутності позивача, не повідомивши останнього про дату, час та місце розгляду справи. Також оскаржувана постанова прийнята без врахування доводів позивача, який ПРД не порушував, належних доказів, які могли б свідчити про вчинення даного адміністративного правопорушення відповідачем не надані, та оскаржувана постанова констатує лише факт порушення, та не містить його опису (а саме не відображено хто, куди і як їхав, в якому напрямку позивач перетнув подвійну суцільну лінію, де було місце зупинки тощо). Своїми діями позивач порушив вимоги ст. 278, 279 КУпАП, на надано можливості скористатись своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Також позивач просить поновити йому строк на оскарження, оскільки він звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова, та ухвалою суду позов йому повернуто у зв'язку з непідсудністю.

Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про проведення розгляд справи за своєї відсутності, та позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи сповіщений судом своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Позивач звертався з вказаним позовом до Жовтневого районного суду м. Харкова, але ухвалою суду від 26.10.2017 року позов було повернуто позивачу у зв'язку з його непідсудністю. Тому суд вважає поважною причину пропуску строку на оскарження вказаної постанови, та поновлює позивачеві вказаний строк звернення до суду з даним позовом.

01.10.2017 року о 20 год. 59 хв. в м. Харків по вул. Сумська, 130, не виконав вимогу дорожньої розмітки, а саме здійснив наїзд на лінію 1.3 (подвійна суцільна лінія), чим порушено п. 8.5 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255,00 грн. Вказана постанова була складена 05.10.2017 року, та зазначено, що до постанови додається повідомлення про запрошення до УПП в м. Харкові, яке до матеріалів справи відповідачем долучено не було.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Диспозиція ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за …. порушення вимог розмітки проїзної частини доріг…

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В оскаржуваній постанові не зазначено про відео-фіксацію, яка додається до постанови, та не конкретизовано суть самого правопорушення, а не зазначено, чи керував позивач транспортним засобом, тобто не зазначено яким чином не виконано вимогу дорожньої розмітки.

Відповідно до п. 24 Постанови ПВСУ від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідачем взагалі не надано до суду ніяких доказів по справі, що не підтверджують позицію відповідача в порядку ч.2 ст. 77 КАС України.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю, тому позовні вимоги - задоволенню частково, а в частині визнання оскаржуваної постанови незаконною, то в даній частині суд вважає за доцільне відмовити, оскільки оскаржувана постанова судом скасована, а ч.3 ст. 286 КАС України визначено які саме рішення приймає суд за наслідками розгляду даної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 778222 від 05.10.2017 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження в справі - закрити.

В задоволенні позовної вимоги про визнання постанови незаконною - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25 січня 2018 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ