Справа № 822/2852/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2852/17

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

02 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Генеральної прокуратури України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генерального прокурора України Луценка Юрія Віталійовича про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Генерального прокурора України Луценка Ю.В. про зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від14 листопада 2017 року позов задоволено, а саме: зобов'язано Генерального прокурора України повідомити ОСОБА_2 про причини відмови в особистому прийомі; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Генеральна прокуратура України подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати її, з мотивів порушення судом норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_2 в частині вимог щодо вирішення Генеральною прокуратурою України звернення від 25.01.2017 року залишити без розгляду, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що право позивача на особистий прийом у Генеральній прокуратурі України, забезпечено, оскільки 05.09.2017 року його було прийнято прокурором відділу прийому громадян де роз'яснено порядок прийому громадян в органах прокуратури та у Генеральній прокуратурі України, а також судовий порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності у кримінальному провадженні. Одначасно ОСОБА_2 повідомлено, що прийом керівництвом Генеральної прокуратури України із зазначених вище питань не здійснюється.

Стосовно заяви від 25.01.2017 року, апелянт вказав, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ст.99 КАС України (в редакції чинній на момент подання позову), оскільки звернувся з позовом до суду лише 17.10.2017 року.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційний розгляд справи, здійснюється судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 січня 2017 року та 01 серпня 2017 року ОСОБА_2 звертався до Генерального Прокурора України Луценка Ю.В. зі скаргами стосовно законності дій та рішень прокурорів Хмельницької області загалом та при здійсненні ними своїх посадових обов'язків під час здійснення повноважень в рамках досудових розслідувань по кримінальних справах № 0000076 та №000046, які були розпочаті за заявами позивача. Крім цього, у вказаних скаргах позивач просив особистого прийому керівництвом Генеральної прокуратури України.

Однак, Генеральна прокуратура України скерувала зазначені вище скарги для вирішення до прокуратури Хмельницької області, мотивуючи свої дії тим, що порушені у позивачем питання належать до компетенції прокуратури Хмельницької області на підставі ст.22 Закону України "Про звернення громадян", положень ст.ст. 303-307 КПК України та Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 27 грудня 2014 року №9 гн.

Також ОСОБА_2 було роз'яснено порядок прийому громадян керівництвом Генеральної прокуратури України.

Позивач, вважаючи, що йому не було надано обґрунтованої відповіді щодо відмови в проханні про особистий прийом керівництвом Генеральної прокуратури України, звернувся до суду з цим позовом та просив зобов'язати Генерального прокурора України повідомити ОСОБА_2 про причини відмови в особистому прийомі, яку неспроможний вирішити прокурор області.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відмовляючи позивачу в особистому прийомі, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, передбачений законодавством України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку обставинам справи, виходить зі слідуючого.

Згідно статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Так, відповідно до статті 1 Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтями 4,5 Закону № 393/96-ВР визначено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності. Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

При цьому відповідно до ст.7 вказаного Закону, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

За статтею 14 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Статтею 18 Закону № 393/96-ВР встановлено права громадянина при розгляді заяви чи скарги, зокрема, громадянину гарантується право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Керівники та інші посадові особи органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян зобов'язані проводити особистий прийом громадян (ч.1 с.20 Закону № 393/96-ВР).

Разом з тим, за правилами ст.12 Закону № 393/96-ВР, дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України", Законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", "Про виконавче провадження".

Таким чином, з аналізу вищезазначених правових норм слідує, що кожен громадянин України, який вважає, що його права чи законні інтереси порушені суб'єктами управлінської діяльності, має право звернутися зі скаргою на такі дії до спеціально уповноваженого органу державної влади. У разі, якщо питання, порушені в одержаному зверненні органом державної влади не входять до його повноважень, останній у встановлений законом строк повинен переслати скаргу за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. Однак, норми Закону України "Про звернення громадян" не поширюються на скарги та заяви, порядок розгляду яких, встановлений спеціальними законами.

Як з'ясовано з матеріалів справи, в своїх скаргах від 25 січня 2017 року та 01 серпня 2017 року поданих до Генерального Прокурора України Луценка Ю.В., ОСОБА_2 зокрема оскаржує дії та рішення прокурорів Хмельницької області під час досудового розслідування по кримінальних справах № 0000076 та №000046.

У зв'язку із набранням чинності Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» та Закону України від 02.06.2016 № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України щодо правосуддя» суттєво обмежено повноваження органів прокуратури.

Так, за правилами статей 303-309 КПК України, розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, здійснюється слідчим-суддею, а отже керівництво Генеральної прокуратури не наділене законом правом на розгляд скарг на дії працівників прокуратури, які вчинені в рамках досудового розслідування.

Стосовно доводів позивача, що відповідачем, всупереч ч.4 ст.7 Закону України "Про звернення громадян" безпідставно скеровано його скаргу для розгляду до обласної прокуратури, апеляційний суд вказує на таке.

Відповідно до п.п.1.1 п.1 наказу Генерального прокурора України від 30.12.2015 N 430 "Про організацію діяльності органів прокуратури України з особистого прийому, розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації", першому заступнику та заступникам Генерального прокурора України, заступнику Генерального прокурора України- Головному військовому прокурору, заступнику Генерального прокурора України - керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, структурних підрозділів апаратів забезпечити проведення особистого прийому громадян, розгляд звернень, доступ до публічної інформації, що знаходиться у володінні органів прокуратури, відповідно до вимог чинного законодавства та нормативних документів Генеральної прокуратури України.

Організацію роботи щодо особистого прийому громадян, розгляду звернень, доступу до публічної інформації в органах прокуратури покласти у Генеральній прокуратурі України та регіональних прокуратурах-на підрозділи з організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 27 грудня 2014 року №9гн, розгляд звернень та особистий прийом в органах прокуратури здійснюється відповідно до Конституції України, Законів України «Про звернення громадян», «Про прокуратуру», «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», «Про статус народного депутата України», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про Регламент Верховної Ради України», «Про комітети Верховної Ради України», інших законодавчих актів України.

За правилами п.3.3, 3.4 Інструкції, після реєстрації звернення передаються для попереднього розгляду в Генеральній прокуратурі України - до управління організації прийому громадян та розгляду звернень, у прокуратурах обласного рівня - до відповідних структурних підрозділів.

За результатами попереднього розгляду звернень працівниками зазначених підрозділів приймається рішення щодо:

-передачі звернення для доповіді керівництву органу прокуратури;

-передачі звернення відповідному структурному підрозділу (чи декільком структурним підрозділам) органу прокуратури для розгляду;

-скерування звернення за територіальністю та/чи належністю;

-повернення звернення заявнику з наданням відповідних роз'яснень;

-долучення звернення до наглядового провадження чи номенклатурної справи.

Для доповіді Генеральному прокурору України або особі, яка виконує його обов'язки, подаються звернення, які надійшли на його ім'я від Президента України, Голови Верховної Ради України, Глави Адміністрації Президента України, Прем'єр-міністра України, Секретаря Ради національної безпеки і оборони України, Голови Конституційного Суду України, Голови Верховного Суду України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, голів вищих спеціалізованих судів України, Міністра внутрішніх справ України, Міністра юстиції України, Голови Служби безпеки України, Голови Державної фіскальної служби України, Голови Державної прикордонної служби України, Голови Вищої ради юстиції, Голови Центральної виборчої комісії, запити народних депутатів України, звернення Героїв України, Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни, скарги на дії та рішення першого заступника і заступників Генерального прокурора України, а також з актуальних питань, що викликали підвищену увагу громадськості та засобів масової інформації (п.3.5 Інструкції).

Зазначена норма кореспондується з п.7.14 Регламенту Генеральної прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 27.12.2014 року № 35.

Скарги на рішення керівників структурних підрозділів Генеральної прокуратури України та прокурорів обласного рівня, відповідно до п. 3.7 Інструкції розглядаються першим заступником та заступниками Генерального прокурора України

Згідно з п.3.11 Інструкції, скарги на дії чи бездіяльність прокурорів при судовому розгляді передаються на розгляд підрозділам, які забезпечують участь прокурорів у відповідному судовому провадженні.

За результатами їх розгляду заявникам роз'яснюється виключно судовий порядок оскарження відповідно до вимог ст.ст. 303-306 КПК України.

Згідно з п. 5.1, 5.2 Інструкції, з метою забезпечення повного, оперативного і неупередженого розгляду порушених у зверненнях питань Генеральним прокурором України, його першим заступником та заступниками, керівниками самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України (їх заступниками) визначається порядок їх розгляду.

У Генеральній прокуратурі України порядок розгляду скарг на рішення прокурорів обласного рівня визначається керівниками самостійних структурних підрозділів або їх заступниками.

У прокуратурах обласного рівня звернення, направлені Генеральною прокуратурою України, перевіряються в порядку, визначеному їх керівниками.

Відповідно до п. 8.1 Інструкції, у Генеральній прокуратурі України особистий прийом громадян забезпечується управлінням організації прийому громадян та розгляду звернень у день їх звернення. За наявності підстав організовується прийом громадян працівниками структурних підрозділів та керівництвом Генеральної прокуратури України.

Особистий прийом керівництвом Генеральної прокуратури України здійснюється згідно із затвердженим Генеральним прокурором України графіком та встановленим порядком (Генеральний прокурор України приймає громадян за попереднім записом (але не в день прийому) за зверненнями, якщо у задоволенні їх раніше відмовлено його заступниками Перший заступник та заступники Генерального прокурора України приймають громадян, якщо вони звернулися на особистий прийом з питань незгоди з рішеннями про відмову у задоволенні скарги прокурорами обласного рівня, керівниками самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України (п.8.2-8.4 Інструкції).

Попередній запис заявників на прийом до заступників Генерального прокурора Інструкцією не передбачено.

Вищезазначене свідчить, що нормативними актами встановлено певний порядок розгляду скарг органами прокуратури, відповідно до якого скарги на дії чи бездіяльність прокурорів місцевої прокуратури подаються до прокурорів обласного рівня. У разі незгоди з рішенням прокурора обласного рівня, особа що подала скаргу, має право оскаржити це рішення до першого заступника та заступників Генерального прокурора України. І лише у разі відмови в задоволенні скарги цими посадовими особами, громадянин, що звернувся зі скаргою може звернутися зі скаргою до Генерального прокурора України.

Таким чином, скеровуючи розгляд скарги ОСОБА_2 на розгляд прокуратури Хмельницької області посадові особи Генеральної прокуратури України діяли в межах своїх повноважень та відповідно до закону, оскільки не наділені компетенцією розглядати заяви з приводу дій чи бездіяльності прокурорів місцевого рівня.

Окрім того, як встановлено судом, позивач протягом 2017 року звертався до Генеральної прокуратури України з питань досудового розслідування у кримінальному провадженні, вчинення кримінальних правопорушень та щодо особистого прийому Генеральним прокурором або його заступниками. Зважаючи на те, що ОСОБА_2 при зверненні зі скаргами не дотримувався обов'язкового порядку їх розгляду, Генеральною прокуратурою України йому неодноразово, зокрема в листах від 17.08.2017 № 04/2/2-Р-17, 04.09.2017 № 17/7-31311-17, 25.09.2017 № 04/2/2-р-17, роз'яснювався цей порядок та зазначалося, що саме з підстав його недотримання, позивача не допущено на прийом до Генерального прокуратура України.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає хибним висновок суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача стосовно розгляду скарг позивача, а також про те, що керівництвом Генеральної прокуратури України не повідомлено ОСОБА_2 причин, за яких не здійснено його особистий прийом Генеральним прокурором України ОСОБА_3

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові та є підставами для її скасування.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими твердження апелянта про наявність підстав для залишення без розгляду позову в частині, що стосується розгляду скарги від 25 січня 2017 року, оскільки як встановлено з наявного в матеріалах справи листа прокуратури Хмельницької області № 04/2/2-1601-99, дана скарга була розглянута лише 19 червня 2017 року, а відтак позивач не маючи відомостей про результати її розгляду не міг знати про порушення своїх прав та не мав можливості звернутись до суду за їх захистом.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим є підстави для її скасування та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Генеральної прокуратури України задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_2, відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.