Справа № 489/2992/17
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/2992/17
Номер провадження 2-а/489/47/18
РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2018 року

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Сироватка Т.О.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Інгульського обєднаного УПФУ м. Миколаєва про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він перебуває на обліку в Інгульському обєднаному УПФУ м. Миколаєва та отримує пенсію по інвалідності. З 14.11.2011 р. його визнано інвалідом І групи, захворювання повязане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та встановлено 90 % втрати професійної працездатності. В листопаді 2016 р. він дізнався, що розмір його пенсії нижчий, ніж пенсійні виплати, призначені особам такої ж категорії, а в грудні 2016 р. йому стало відомо, що розрахунок його пенсійної виплати проводиться з розрахунку його середньомісячної зарплати 2 464 грн. 72 грн. При цьому, згідно документів, що наявні у відповідача, його середньомісячний заробіток значиться 5 998 грн. 35 коп. з зазначенням періоду 06.05.1986 р. ( в тому числі і за 2011 рік, в якому його визнано інвалідом І групи, захворювання повязане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС). Позивач такі дії відповідача вважає неправомірними та протиправними, оскільки вони порушують його право на виплату пенсії у відповідності до положень діючого законодавства.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд, визнати незаконними дії Інгульського обєднаного управління ПФУ м. Миколаєва щодо розрахунку його пенсійної виплати на підставі довідки про заробітну плату за період його роботи на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04.05.1986 року по 06.05.1986 року, виданої регіональною комісією Миколаївської облдержадміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986 1990 роках від 18.12.2013 р. № 2390/23-05-61/6-13. Зобов'язати відповідача починаючи з 18.12.2013 року здійснити перерахунок та виплату йому раніше призначеної пенсії з урахуванням його середньомісячного заробітку в розмірі 5 998 грн. 35 коп., що розрахований на підставі довідки про його заробітну плату за період роботи на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04.05.1986 року по 06.05.1986 року, виданої "Спеціалізованим автотранспортним підприємством 1401" за № 9 від 23.01.2003 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Вказував, що пенсія позивачу виплачується у розмірі, передбаченому чинним законодавством.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд виходить з такого.

ОСОБА_3 приймав участь в роботах з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в період з 04.05.1986 р. по 06.05.1986 р., що підтверджується довідкою, виданою регіональною комісією Миколаївської облдержадміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986 1990 роках від 18.12.2013 р. № 2390/23-05-61/6-1312.05 та наявним у нього Посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, в якому зазначено, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_3 з 24.05.2001 р. перебуває на обліку Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва та отримує пенсію по інвалідності 2 групи, з 14.11.2011 року 1 групи, яка встановлена в звязку з захворювання повязаним з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та встановлено 90% втрати працездатності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 статті 49 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист; що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» держава взяла на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язалась відшкодувати її за пошкодження здоровя або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до положень ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту 1 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 року чітко визначено, що мінімальний розмір пенсії становить для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: І групи інвалідності 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, ІІ групи інвалідності 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З 13.03.2003 р. розрахунок пенсії позивачу проводиться як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, на той час як інваліду ІІ групи, захворювання повязане з виконанням робіт по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з розрахунку його середньомісячної зарплати 2 464 грн. 72 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі-Закон №796) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсія у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатись за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків,який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до п. 7 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 30.04.2002 № 224/30, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2002 р. за № 536/6824 (далі Наказ № 224/30) до заяви про призначення пенсії за інвалідністю додаються такі документи: документи про трудовий стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу; довідка про заробіток особи, а в разі, коли законодавством передбачено необхідність підтвердження заробітку за даними системи персоніфікованого обліку, - інформація про заробіток особи із системи персоніфікованого обліку; довідка про середній заробіток на підприємстві для даної професії (при обчисленні пенсії інвалідам внаслідок трудового каліцтва та професійного захворювання згідно із частиною 6 статті 29 Закону України "Про пенсійне забезпечення"); документи про місце проживання заявника; акт про нещасний випадок на виробництві (форма Н-1), акт про розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася) (форма Н-5), акт розслідування професійного захворювання (форма П-4), що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2001 N 1094 "Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві" (при призначенні пенсії за інвалідністю внаслідок трудового каліцтва та професійного захворювання); документи про перебування на утриманні в інваліда непрацездатних членів сім'ї, про визнання заявника одиноким і таким, що потребує постійного стороннього догляду (для призначення надбавок згідно із статтею 33 Закону України "Про пенсійне забезпечення"); документи про визнання заявника ветераном війни, особою, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та особою, яка має особливі заслуги перед Батьківщиною (для підвищення пенсій згідно із статтями 12 - 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; документи про визнання особи такою, що має особливі трудові заслуги перед Батьківщиною (для підвищення пенсії відповідно до статті 9 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні"); документи про визнання заявника реабілітованим або членом сім'ї реабілітованого (для підвищення пенсії згідно із п. "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення"). орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) виписку з акта огляду в МСЕК.

Відповідно до п. 13 Наказу № 224/30 для обчислення пенсії подається довідка про заробіток. Зазначені довідки видаються на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією, або годувальник. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки видаються правонаступником або державними архівними установами.

У випадках коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Однак у таких довідках повинно бути зазначено, що в архівних фондах немає відомостей про заробіток за роботу за сумісництвом і про виплати одноразового характеру.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону № 796 особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, а також в евакуації населення на добровільній безплатній основі і стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджено відповідними документами, пенсія по інвалідності за їх бажанням обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Позивачем було надано довідки про його дохід від 23.01.2003 № 9 та 29.11.2006 № 278, видані Відкритим акціонерним товариством «Спеціалізоване автотранспортне підприємство 1401» (далі САТП 1401), про те, що він дійсно працював водієм у зоні відчуження в період з 04.05.1986 по 06.05.1986.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

05.08.2009 Інгульського обєднаного управління ПФУ м. Миколаєвадо САТП 1401 було направлено лист № 7844/02 із копіями довідок від 23.01.2003 № 9 та 29.11.2006 № 278 із проханням надати розяснення щодо підстави зміни розрахунку заробітної плати.

САТП 1401 листом від 14.08.2009 № 139 було надано відповідь на лист Відповідача від 05.08.2009 № 7844/02 де було вказано, що заробітна плата виплачувалась по платіжних відомостях, які зберігаються три роки. Крім наказу про відрядження від 04.05.1986 № 180, посвідчення про відрядження № 0088 та особистого рахунку підприємство інших підтверджуючих документів не має.

У звязку з цим Відповідачем було зроблено висновок, що довідка № 9 від 23.01.2003 є такою, що не може бути підтверджена необхідними для цього документами, а тому зробити розрахунок пенсійних виплат Позивачу із врахуванням даної довідки є неможливим.

Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 № 886 «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках» (далі-Постанова № 886) регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.

На виконання вищевказаного пункту постанови № 886 регіональною комісією Миколаївської обласної державної адміністрації Позивачу було надано довідку від 18.12.2013 № 2390/23-05-61/6-13 про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1886-1990 роках.

Листом від 07.02.2014 № 771/04 Відповідачем було проінформовано Позивача про те, що розмір його пенсійної виплати, розрахований із урахуванням довідки про заробітну плату, виданої регіональною комісією при Миколаївській обласній державній адміністрації з визначення даних про зарплату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

З огляду на отримані документи, відповідачем було здійснено розрахунок пенсійних виплат позивачу, у повній відповідності до вимог діючого законодавства.

При цьому, згідно наданої суду довідки вбачається, що виплатний розмір пенсії позивача, станом на 01.12.2013 року та станом на 01.01.2014 року, становить 2704,65 грн., отже його права, як отримувача пенсії, не зазнали зміни, що свідчить про відстуність порушення прав .

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідач при вирішенні питання про перерахунок пенсії позивачу діяв правомірно та порушень прав позивача не допускав, відтак позовні вимоги є необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Судові витрати згідно ст. 139 КАС України віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.2,5,9,30,205, 242-244, 382 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.02.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова