Справа № 760/12116/17
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 5-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Мочалова Олега Євгенійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора патрульної поліції 5-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Мочалова О.Є. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 14 червня 2017 року щодо нього інспектором патрульної поліції 5-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Мочаловим О.Є. було винесено постанову серія АР № 617240 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КпАП України. Зазначеною постановою на нього накладено адміністративний штраф у розмірі 255 гривень.

Зазначає, що він дійсно здійснив зупинку. Проте, це була вимушена зупинка, спричинена крайньою необхідністю, оскільки під час руху у нього впав телефон та опинився між педалями, що перешкоджало йому у подальшому русі.

Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що суперечить нормам діючого законодавства та порушує його права. Просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 617240 від 14 червня 2017 року.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Зазначив, що дійсно зупинився в зоні дії дорожнього знаку 3.34. Разом з тим, вважає, що це була крайня необхідність, оскільки у нього впав телефон, що заважало йому здійснювати рух. Йому було надано відеозапис розмови з інспектором, з якої видно, що інспектор всі процесуальні дії щодо представлення та роз'яснення прав виконав. Разом з тим, інспектор не задовольнив його клопотання про обмеження усним зауваженням на підставі ст. 22 КпАП України.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Подав суду відзив на позовну заяву (а.с. 30-33). Пояснив, що розглянувши справу про вчинене позивачем адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, за місцем його вчинення, він діяв законно, оскільки розгляд цієї справи відбувся в межах тієї адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції. Чинним КпАП України передбачений скорочений розгляд справ про адміністративні правопорушення, тобто без складання протоколів про адміністративні правопорушення. Таким чином, він діяв з урахуванням вимог закону та доводи позивача щодо порушення відповідачем його прав та процедури розгляду справи є безпідставними. Крім того, зазначив, що у позивача була можливість зупинитись в дозволеному для цього місці неподалік від місця його зупинки.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 14 червня 2017 року щодо ОСОБА_1 було винесено постанову серії АР № 617240 про притягнення його до відповідальності за невиконання вимог дорожнього знаку 3.34 дод. 1 «Зупинка заборонена» (а.с. 27).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Дорожнім знаком 3.34 ПДР України «Зупинка заборонена» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Позивач не оспорює, що він зупинив автомобіль в зоні дії знака «Зупинка заборонена», проте зазначає, що діяв в стані крайньої необхідності.

Відповідно до ст. 18 КпАП України не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Разом з тим, позивач не надав суду будь-яких належних доказів та не заявляв клопотань про їх витребування судом на підтвердження того, що він порушив Правила дорожнього руху в стані крайньої необхідності. Сам факт порушення правил дорожнього руху позивач визнає.

Суд вважає, що посилання позивача на те, що під час руху у нього упав мобільний телефон не є обставиною, яка не могла бути усунута іншим способом. Крім того, з пояснень відповідача вбачається, що неподалік було місце, де позивач міг зупинитись, не порушуючи правил дорожнього руху. Зазначене також підтверджується наданим відповідачем відеозаписом та не оспорювалось позивачем.

Не є підставою для скасування постанови посилання позивача на розгляд справи на місці вчинення порушення правил дорожнього руху. Такий розгляд не призвів до неправильного вирішення справи. Крім того, зазначені обставини не впливають на факт наявності чи відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Частинами 2-4 ст. 258 КпАП України передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Встановлено, що інспектор патрульної поліції, виконуючи свої службові повноваження, здійснював патрулювання зазначеної у постанові ділянки дороги.

Винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадових інструкцій і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

Позивач як на підставу для задоволення позову посилається лише на свої пояснення.

Будь-яких доказів на підтвердження своїх вимог він суду не надав та не просив про їх витребування судом. Також, у судовому засіданні позивачем не заявлялись клопотання про допит свідків.

Суд вважає, що особисті пояснення позивача не є доказом необхідності вимушеної зупинки в зоні дії забороняючого знаку.

Викладені позивачем обставини, що не підтверджені належними доказами, не свідчать про відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху України.

З огляду на наведене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.

Керуючись дорожнім знаком 3.34 ПДР України, статтями 18, 288 КпАП України, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286, п. 10 Перехідних положень КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 5-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Мочалова Олега Євгенійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: