Справа № 755/13156/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

06.02.2018 м. Київ К/9901/15318/18 755/13156/16-а

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мороз Л.Л., перевіривши заяву ОСОБА_2 про допуск до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2017 року (К/800/7983/17) у справі за позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив: визнати неправомірною відмову у перерахунку раніше призначеної пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати; зобов'язати провести перерахунок та виплату призначеної пенсії за вислугу років, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 20.07.2016р. № 18-1106зп, виходячи з розміру 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01.01.2016р., з урахуванням раніше здійснених виплат.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року позов задоволений частково. Визнані протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії за вислугу років з 01.08.2016 на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 20.07.2016 №18-1106зп. Зобов'язано Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_2 з 01.08.2016 перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 20.07.2016 №18-1106зп, у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з 90% заробітної плати за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та здійснити відповідні виплати з врахуванням виплачених сум пенсії. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року скасоване рішення суду першої інстанції та ухвалено нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року залишено без змін.

13 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України з заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2017 року у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» у зв'язку з чим, зазначена заява передана на розгляд Верховного Суду.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

У заяві про перегляд судового рішення заявник посилається на те, що Вищий адміністративний суд України неоднаково застосував норми матеріального права, що потягло за собою ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Вивчивши заяву про перегляд судового рішення та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для допуску справи до провадження.

Відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з підстав:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів;

3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом;

4) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171 1 цього Кодексу;

5) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У справі, в якій було прийнято оскаржену заявником ухвалу, у задоволені позовних вимог було відмовлено.

Суд касаційної інстанції, відмовляючи у задоволенні касаційної скарги, дійшов висновку про обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції, а саме дійшов вірного висновку, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії за вислугу років положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (крім частин третьої, четвертої, шостої, одинадцятої) втратили чинність згідно з Законом №1697-VII. Визначення умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, за Законом №1697-VI віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України. Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури (як було передбачено ч.18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, а потім - ч.20 ст.86 Закону №1697-VII) зумовило неможливість проведення відповідачем відповідно перерахунку.

На підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права позивач надав судові рішення Вищого адміністративного суду України, а саме постанову від 06 грудня 2016 року (К/800/21927/16), ухвалу від 18 жовтня 2016 року (К/800/19212/16), ухвалу від 20 червня 2017 року (К/800/10602/17), ухвали від 17 жовтня 2017 року (К/800/9943/17) у справах з подібними правовідносинами.

У зазначених судових рішеннях містяться протилежні висновки, ніж у цій справі, та зокрема, зазначено, що зміст та обсяг досягнутих працівниками прокуратури соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а при перерахунку пенсії працівникам прокуратури мають застосовуватись норми, що визначають порядок перерахунку пенсії, яка діяла на момент призначення пенсії.

Отже, в оскаржуваній ухвалі Вищого адміністративного суду України та доданих судових рішеннях можливе неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема Закону України "Про прокуратуру".

Заява не суперечить вимогам, встановленим статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Умов чи причин, які б унеможливлювали подальший її розгляд, не встановлено.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ), частиною другою статті 2391, статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII), суд -

ухвалив:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2017 року.

Витребувати справу №755/13156/16-а з Дніпровського районного суду м. Києва.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Копію ухвали разом із копією заяви надіслати Лівобережному об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Л. Мороз