Справа № 221/5730/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року справа №221/5730/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 03 листопада 2017 року у справі № 221/5730/17 (суддя І інстанції - Мохов Є.І.), складену в повному обсязі 03 листопада 2017 року в м. Волноваха Донецької області за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області про:

- визнання дій управління щодо відмови у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці із урахуванням розміру матеріальної грошової допомоги на оздоровлення неправомірними, скасувавши відповідне рішення № 2776 від 29 вересня 2017 року;

- зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення згідно довідок, виданих начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області 15 вересня 2017 року без обмеження граничного розміру та із урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, а саме з 19 жовтня 2016 року (а.с. 2-5).

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 03 листопада 2017 року позовні вимоги задоволені. Визнано протиправними дії управління щодо відмови у перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та скасувати відповідне рішення № 2776 від 29 вересня 2017 року. Зобов'язано управління здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, згідно довідок, виданих начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, а саме з 19 вересня 2016 року (а.с. 32-36).

Не погодившись з судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, апелянт зазначив, що суддівська винагорода складається з посадового окладу, доплати за вислугу років,перебування на адміністративній посаді в судді, наукового ступеню та роботи, що передбачає доступ до державної таємниці. Відтак, управління, не врахувавши матеріальну допомогу на оздоровлення при розрахунку довічного утримання судді у відставці діяло правомірно та з урахуванням норм чинного законодавства (а.с. 39).

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, ОСОБА_1 є суддею у відставці та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області як отримувач довічного грошового утримання судді у відставці (а.с. 6-8).

22 вересня 2017 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці , надавши відповідачу довідки від 15.09.2017 року про заробітну плату станом на вересень 2016 року та станом на гудень2016 року з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення.

29 вересня 2017 року Управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області прийнято рішення № 2776 про відмову в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, яке вмотивовано тим, що матеріальна допомога на оздоровлення згідно до п.2 ст.135 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» не входить до складових суддівської винагороди (а.с. 9).

Не погодившись із відмовою у перерахунку щомісячного грошового утримання позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що до системи оплати праці судді входить матеріальна допомога на оздоровлення у вигляді додаткового посадового окладу, відтак відмова управління є протиправною, а порушене право позивача підлягає відновленню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з рішенням суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402) суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За унормуванням ч. 1 ст. 137 Закону № 1402 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Згідно п. 25 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Пунктом 11 розділу XIII Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Частиною 1 ст. 135 Закону № 1402 визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 вказаного Закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Довідка на підставі якої позивач вважає за необхідне перерахувати його довічне утримання включає інші виплати, а саме матеріальну допомогу на оздоровлення (а.с. 9).

Колегія суддів вказує на те, що в даному випадку спеціальним законом визначено склад суддівської винагороди, який застосовується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення, компенсаційні виплати невикористаної частини щорічної відпустки та грошова винагорода на час відпустки, відтак, в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку довічного грошового утримання судді з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та компенсаційних виплат та винагороди, а отже, і підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідачем доведено правомірність своїх дій відповідно до вимог ст. 77 КАС України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області - задовольнити.

Постанову Волноваського районного суду Донецької області від 03 листопада 2017 року у справі № 221/5730/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 лютого 2018 року.

Колегія суддів Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова