Справа № 800/263/17
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2018 Київ П/9901/120/18 800/263/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Коваленко Н.В.,

суддів Берназюка Я.О, Гімона М.М., Стародуба О.П., Кравчука В.М.,

за участю секретаря судового засідання Буденко В.В,

учасники справи:

представник відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, в якому просить: визнати протиправною відмову у розгляді звернення ОСОБА_5 від 09.03.2017 до Президента України; зобов'язати Президента України Порошенка Петра Олексійовича відновити порушені конституційні права ОСОБА_5 та забезпечити належний розгляд його звернення від 09.03.2017, за результатами якого підготувати обґрунтовану та вичерпну відповідь на поставлені у зверненні запитання.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_5, реалізуючи своє конституційне право на звернення до Президента України із скаргою щодо порушення Національним банком України його прав, звернувся листом від 09 березня 2017 року до Президента України Порошенка Петра Олексійовича. Зазначене звернення було переадресовано до Національного банку України на підставі частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян». Позивач вважає, що залишився без відповіді і звернення не розглянуто належно. На думку позивача, зазначена бездіяльність Президента України щодо надання обґрунтованої та повної відповіді по суті звернення не відновила порушені Національним банком України конституційні права ОСОБА_5, у зв'язку з чим позивач звернувся до Верховного Суду.

В судове засідання позивач не з'явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах адміністративної справи. Подав до суду відповідь на відзив від 29.01.2018, в якій вказує, що твердження відповідача у відзиві щодо відсутності в діях Адміністрації Президента України фактів порушення вимог чинного законодавства при розгляді звернень заявника є необґрунтованим, некоректним та таким, що суперечить дійсності та матеріалам справи. Позивач просить відхилити відзив у зв'язку з його необґрунтованістю. ОСОБА_5 у відповіді на відзив підтримав свої позовні вимоги, просив позов задовольнити, справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову. Подав відзив на позовну заяву від 18.01.2018, в якому зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_5 є необґрунтованими, оскільки звернення позивача від 09.03.2017 правомірно відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» надіслано Приймальнею Президента України на розгляд до Національного банку України (лист від 15.03.2017 № 22/011320-13). Основний Закон України не визначає обов'язку Глави держави особисто надавати відповіді на звернення громадян. Таким чином, відповідач діяв у межах, на підставі та у спосіб, що визначені чинним законодавством, тому підстави для задоволення зазначеного позову, на думку відповідача, відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 листом від 09.03.2017 звернувся до Президента України Порошенка Петра Олексійовича з проханням забезпечити відновлення порушених Національним банком України конституційних прав та зобов'язати голову Національного банку України підготувати та надіслати на адресу позивача тлумачення (роз'яснення) норм п.1.18 глави 1 розділу III Правил бухгалтерського обліку доходів i витрат банків України, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №255, в межах зазначених запитань:

- Чи зобов'язані банки при укладанні кредитних договорів вказувати конкретний метод, який ними буде застосовуватися для обрахунку процентних доходів?

- Чи дозволяється банкам змінювати редакцію та суть визначених Національним банком України до застосування методів по визначенню кількості днів?

- Чи підлягають до застосування, запропоновані Національним банком України методи по визначенню кількості днів, при встановленні місячної процентної ставки?

- Яка математична формула (з розписом складових) підлягає застосуванню для визначення процентного доходу банку при встановленні місячної процентної ставки?

Листом від 15.03.2017 № 22/011320-13 Адміністрація Президента України надіслала звернення ОСОБА_5 до Національного банку України на підставі частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян».

Листом від 17.03.2017 № 60-0004/20419 Національний банк України повідомив, що відповідь на порушені у зазначеній заяві питання була надіслана на адресу позивача Листом Національного банку України від 06.03.2017 № 20-0009/17323. Копія зазначеної відповіді містилася в додатку до вказаного листа.

Листом від 01.04.2017 позивач повторно звернувся до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, в якому просить:

1) звернення розглянути з дотриманням вимог чинного законодавства;

2) винних осіб в порушенні норм Законів України «Про звернення громадян», «Про інформацію» і «Про доступ до публічної інформації», допущених при розгляді звернення позивача притягнути до відповідальності;

3) забезпечити конституційні права позивача та надати конкретну відповідь на поставлені запитання;

4) відповідь надати за підписом Голови Адміністрації Президента України або одного із його заступників.

В листі від 04.05.2017 № 22/014920-13 за підписом керівника Приймальні Президента України зазначено, що розгляд питань, порушених у зверненні ОСОБА_5 від 09.03.2017, не належить до повноважень Президента України, вичерпно визначених Конституцією України, і віднесено до компетенції Національного банку України. Водночас, відповідно до вимог статті 53 Закону України «Про Національний банк України» не допускається втручання органів державної влади та інших державних органів чи їх посадових та службових осіб, будь-яких юридичних чи фізичних осіб у виконання функцій і повноважень Національного банку, Ради Національного банку, Правління Національного банку чи службовців Національного банку інакше, як в межах, визначених Конституцією України та цим Законом. Ураховуючи зазначене, положення статті 5 Закону України «Про звернення громадян», попереднє звернення позивача від 09.03.2017 на підставі частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» скеровано для розгляду у межах компетенції за належністю до Національного банку України, про що позивача було письмово поінформовано.

Листом від 10.05.2017 позивач звернувся до Голови Адміністрації Президента України ОСОБА_10 із «Скаргою на неправомірну відмову Приймальнею Президента у розгляді звернення від 09.03.2017», в якій просить:

1.Забезпечити фаховий розгляд звернення ОСОБА_5 від 09.03.2017 у відповідності до вимог чинного законодавства з наданням обґрунтованої відповіді на поставленні запитання.

2.Притягнути до відповідальності винних осіб в порушенні конституційних прав позивача.

3.Відповідь надати за особистим підписом Голови Адміністрації Президента України ОСОБА_10

4.Про прийняті міри та вжиті заходи проінформувати у визначені законодавством терміни.

Як зазначено позивачем, відповіді на вказаний лист ним не отримано.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 102 Конституції України визначено, що Президент України є главою держави і виступає від її імені, є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.

Повноваження Президента України закріплені у статті 106 Конституції України, відповідно до пункту 28 частини першої якої Президент України створює у межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України, для здійснення своїх повноважень консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи і служби.

Указом Президента України від 25 лютого 2010 року № 265/2010 «Про першочергові заходи із забезпечення діяльності Президента України» створена Адміністрація Президента України, яка діє на основі Положення про Адміністрацію Президента України, затвердженого Указом Президента України від 2 квітня 2010 року № 504/2010 (далі - Положення).

Підпунктом 20 пункту 4 Положення про Адміністрацію Президента України визначено її повноваження щодо організації розгляду звернень громадян, які надіслано на ім'я Президента України.

Відповідно до пункту 6 зазначеного Положення Адміністрація Президента у процесі виконання покладених на неї завдань взаємодіє в установленому порядку з органами Верховної Ради України та її Апаратом, Кабінетом Міністрів України та його Секретаріатом, Апаратом Ради національної безпеки і оборони України, центральними та місцевими органами виконавчої влади, правоохоронними, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, науковими та іншими установами, організаціями, а також із відповідними органами іноземних держав і міжнародних організацій.

Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити до органів державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

За правилами статті 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення громадян адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Частиною третьою статті 7 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Враховуючи зазначені вище норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що Президент України Порошенко Петро Олексійович не вчинив протиправних дій у зв'язку із розглядом звернення ОСОБА_5 від 09.03.2017, звернення було правомірно та у визначені строки направлено Адміністрацією Президента України за належністю до того органу, до компетенції якого належить вирішення поставлених у ньому питань.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо безпідставності направлення його звернення, адресованого Президенту України Порошенку Петру Олексійовичу, до Національного Банку України. Так, Законом України «Про Національний банк України» визначено, що основними функціями Національного банку України є визначення відповідно до розроблених Радою Національного банку України, основних засад грошово-кредитної політики та проведення грошово-кредитної політики, встановлення для банків правил проведення банківських операцій, бухгалтерського обліку і звітності, захисту інформації, коштів та майна тощо. Суд встановив, що у зверненні ОСОБА_5 йшлося про необхідність надання Національним банком України роз'яснень норм п.1.18 глави 1 розділу III Правил бухгалтерського обліку доходів i витрат банків України, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №255. Оскільки вирішення зазначеного питання не належить до повноважень Президента України чи створених ним консультативних, дорадчих та інших допоміжних органів і служб, звернення відповідно до вимог чинного законодавства було направлено до Національного Банку України.

Таким чином, судом встановлено, що Президент України Порошенко Петро Олексійович при розгляді звернення позивача від 09.03.2017 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно та своєчасно.

З огляду на встановлене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5.

Керуючись статтями 241-246, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.02.2018.

Головуючий суддя Н.В.Коваленко

Судді Я.О.Берназюк

М.М.Гімон

О.П.Стародуб

В.М.Кравчук