Справа № 822/3368/17
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3368/17

Головуючий у 1-й інстанції: Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

31 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Лукова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року (м. Хмельницький, 21 грудня 2017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнаня бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, яка полягає у невиплаті у день звільнення всіх належних позивачу сум заробітної плати; зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Хмельницькій області нарахувати та виплатити позивачу середньомісячний заробіток за час затримки виплати з 01 серпня 2017 року по день фактичного розрахунку.

Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, яка полягає у невиплаті у день звільнення всіх належних позивачу сум заробітної плати; стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на користь позивача 29145 (двадцять дев'ять тисяч сто сорок п'ять) гривень середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.08.2017 по 06.12.2017. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.

Позивач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що наказом № 504/04к від 14.07.2017 позивача звільнено з займаної посади начальника Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області з 01 серпня 2017 року.

10.11.2017 позивач звернувся до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області із заявою, в якій просив надати інформацію про проведені виплати та кількість оплачених днів, провести перерахунок заробітної плати і у випадку наявності заборгованості, погасити її.

Головне територіальне управління юстиції у Хмельницькій області надало позивачу відповідь від 04.12.2017 № 4650-2017/10.1-24-132/3313-2017, згідно з якою, позивачу належить донарахувати та виплатити 1211,24 грн, належних йому коштів.

Також за результатами розгляду заяви позивача від 10.11.2017 та згідно наказу Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 30.11.2017 №2734/04ф, 06.12.2017 позивачу було виплачено належні йому у відповідності до чинного законодавства кошти в розмірі 975,06 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2605 від 05.12.2017 та Реєстром бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 05.12.2017 №1.

Таким чином, остаточна виплата всіх сум, що належали позивачу здійснено 06.12.2017.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

За змістом ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Період, за який позивачу не провадився розрахунок, з 01.08.17 по 06.12.17 складає 87 днів, що не заперечується сторонами.

Беручи до уваги те, що відповідачем в період з 01.08.17 по 06.12.17 не здійснено остаточного розрахунку при звільненні позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем порушено вимоги законодавства про оплату праці, тому виплаті підлягає середній заробіток за весь час затримки.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок).

В силу абз. 3 п. 2 Порядку середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Згідно з п. 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Відповідно до ст. 245 КАС України адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб'єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Середня заробітна плата позивача, згідно з довідкою від 13.12.2017 року № 10.1-30/223, складає 335,00 грн, а період затримки остаточного розрахунку при звільненні з 01 серпня 2017 року по дату фактичної виплати 06 грудня 2017 року складає 87 робочих днів.

Отже, середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 01 серпня 2017 року по 06 грудня 2017 року становить 29145 грн (335 грн х 87 робочих днів).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 лютого 2018 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.