Справа № 826/5777/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 січня 2018 року № 826/5777/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 2. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича
провизнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд, ФГВФО , відповідач 1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича (далі - Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайко С.А., відповідач 2), про:

- визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича щодо не внесення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку НОМЕР_1 від 16 жовтня 2013 року, право вимоги на який було відступлено на користь ОСОБА_3 на підставі Договору про відступлення права вимоги від 22 січня 2015 року;

- визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не внесення ОСОБА_3 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку НОМЕР_1 від 16 жовтня 2013 року, право вимоги на який було відступлено на користь ОСОБА_3 на підставі Договору про відступлення права вимоги від 22 січня 2015 року;

- зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича включити ОСОБА_3 до загального реєстру вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «ЕНЕРГОБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку НОМЕР_1 від 16 жовтня 2013 року, право вимоги на який було відступлено на користь ОСОБА_3 на підставі Договору про відступлення права вимоги від 22 січня 2015 року;

- зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_3 до загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «ЕНЕРГОБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку НОМЕР_1 від 16 жовтня 2013 року, право вимоги на який було відступлено на користь ОСОБА_3 на підставі Договору про відступлення права вимоги від 22 січня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він став вкладником ПАТ «Енергобанк», у зв'язку з укладенням договору про відступлення права вимоги від 22.01.2015 року, а отже в розумінні положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» має право на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду.

Втім, відповідачем 2, як зазначає позивач його не було включено до вказаного Переліку, чим порушено його право на отримання гарантованої суми вкладу.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач 1 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, проти задоволення адміністративного позову заперечував, з підстав того, що відповідно до приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду затверджує Загальний реєстр відшкодувань платникам виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого Уповноваженою особою.

Також відповідач 1 звертає увагу, що у Фонду гарантування відсутні будь-які первинні документи по вкладникам і тому при складанні Загального реєстру використовуються виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку вкладників.

Законодавство не покладає обов'язок на Фонд враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім Переліку рахунків вкладників.

Оскільки позивача не було включено Уповноваженою особою до Переліку, Фонд гарантування не мав правових підстав здійснюватися відповідні процедури по включенню його до Загального реєстру та виплаті відшкодування.

Таким чином, відповідно до приписів Закону права позивача не могли бути порушені Фондом, що в свою чергу свідчить про передчасність позовних вимог.

У письмових запереченнях представник відповідача 1 просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач 2 - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайко Станіслав Анатолійович у судове засідання не з'явився, письмових заперечень на адміністративний позов до суду подано не було, так само, як і витребуваних ухвалою суду від 19.10.2017 року документів, а саме: оригіналів і належним чином засвідчених копій документів (нормативних актів), на підставі яких діє відповідач 2; належним чином засвідченої копії наказу «Про визнання нікчемними транзакцій та правочинів» разом з додатком - Переліком конкретних правочинів, які було визнано недійсним вказаним наказом; оригіналів і належним чином засвідчених копій документів, які підтверджують звернення відповідача до правоохоронних органів щодо визнання нікчемним угоди; довідки про зарахування коштів на рахунок позивача.

06.11.2017 року у судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши подані документи та матеріали, враховуючи пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

16 жовтня 2013 року між ПАТ «Енергобанк» (далі - Банк) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (далі - Клієнт) укладено Договір банківського рахунку № НОМЕР_2, Банк зобов'язується відкрити Клієнту поточний мультивалютний рахунок № НОМЕР_2, (далі - Рахунок) та здійснювати розрахунково-касове обслуговування Рахунку відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України (далі - НБУ), та умов цього Договору, а також надавати Клієнту інші послуги, передбачені чинним законодавством України та Тарифами Банку для юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - ОСОБА_5).

У той же час, 22 січня 2015 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (далі - Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого Первісний кредитор передає Новому кредиторові, а Новий кредитор приймає право вимоги до Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК», що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором банківського рахунку № НОМЕР_2 від 16 жовтня 2013 року (далі - Основний договір), укладеним між Первісним кредитором та Публічним акціонерним товариством «ЕНЕРГОБАНК» (далі - Боржник).

За цим Договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання зобов'язань за Основним договором щодо повернення частини коштів внесених на рахунок Первісного кредитора у розмірі 189 357, 22 (сто вісімдесят дев'ять тисяч триста п'ятдесят сім) гривень 22 коп. у відповідності до умов Основного договору.

До Нового кредитора переходить право стягнення з Боржника штрафних санкцій та збитків за невиконання Основного договору.

Відповідно до Розділу 2 вказаного Договору «Права та обов'язки сторін» Первісний кредитор зобов'язується передати Новому кредитору всі документи, які засвідчують права, що передаються за цим Договором, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за Основним договором протягом місяця з моменту підписання цього Договору (п. 2.1).

Первісний кредитор зобов'язаний сповістити Боржника про відступлення права вимоги за цим Договором у порядку, передбаченому законодавством (п. 2.2.)

Новий кредитор не має права вимагати від Боржника належного виконання зобов'язань за Основним договором у частині, яка не передбачена п. 1.2. цього Договору (п. 2.3).

Як встановлено під час розгляду справи, Постановою Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» від 22 січня 2015 року № 48/БТ Публічне акціонерне товариство «ЕНЕРГОБАНК» віднесено до категорії проблемних та останньому встановлено обмеження в його діяльності, зокрема, не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до категорії неплатоспроможних» від 12 лютого 2015 року № 96, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12 лютого 2015 року прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» № 29, згідно з яким з 13 лютого 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» - Ільчука Олександра Павловича. Тимчасову адміністрацію в АТ «ЕНЕРГОБАНК» запроваджено строком на три місяці з 13.02.2015 по 12.05.2015 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30.04.2015 № 93 строк проведення тимчасової адміністрації в АТ «ЕНЕРГОБАНК» та повноваження уповноваженої особи Фонду було продовжено до 11.06.2015 включно.

26 травня 2015 року на офіційному сайті Фонду було розміщено оголошення про те, що з 26 травня 2015 року ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» здійснює виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 13 травня 2015 року включно. Виплати коштів будуть здійснюватися через установи ПАТ «КБ «Приватбанк». Для отримання коштів за зазначеними договорами вкладникам необхідно звернутися до установ ПАТ «КБ «Приватбанк». Виплати вкладникам будуть здійснюватися в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення банку з ринку, але не більше 200 000,00 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» від 11 червня 2015 року № 370, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12 червня 2015 року прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» № 115, згідно з яким з 12 червня 2015 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання; уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» призначено провідного професіонала відділу стратегії та нормативно-методологічного забезпечення Ільчука Олександра Павловича строком на 1 рік з 12 червня 2015 року по 11 червня 2016 року включно.

18 червня 2015 року на офіційному сайті Фонду було розміщено оголошення про те, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» № 115 від 12.06.2015, Фонд з 19.06.2015 розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» з 19.06.2015 до 30.07.2015 включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «КБ «Приватбанк». Відшкодування вкладникам ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», які з будь-яких причин не звернуться до банку-агента Фонду в період з 19.06.2015 до 30.07.2015 здійснюватимуться за результатами розгляду їх індивідуальних письмових звернень на адресу Фонду до дня внесення запису про ліквідацію банку, як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

14 липня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» № 136, відповідно до якого з 15.07.2015 провідного професіонала відділу стратегії та нормативно-методологічного забезпечення Ільчука Олександра Павловича відсторонено від виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК»; з 15.07.2015 Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Брайка Станіслава Анатолійовича.

31 липня 2015 року позивач звернувся до відповідачів з заявами про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку № НОМЕР_2 від 16 жовтня 2013 року, право вимоги на які, було отримано ним на підставі Договору про відступлення права вимоги від 22 січня 2015 року та виплатити йому грошові кошти в межах гарантованої суми відшкодування за вкладом, що розміщений в ПАТ «Енергобанк».

Листом за № 197/11 від 22 січня 2016 року Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайком С.А. повідомлено позивача, що у ПАТ «Енергобанк» немає правових підстав для включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки згідно даних бухгалтерського обліку Банку, на дату початку процедури ліквідації, залишок коштів/зобов'язань перед ОСОБА_3 відсутній.

У той же час, Фонд листом від 28.01.2016 року № 02-036-5003/16 повідомив позивача, що згідно Переліку, наданого Уповноваженою особою Фонду, інформація щодо ОСОБА_3 відсутня.

Незгода позивача з невключенням його до переліку вкладників ПАТ «Енергобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а також необхідність в зобов'язанні відповідача надати Фонду додаткову інформацію, обумовили ОСОБА_3 на звернення до суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону № 4452-VI.

Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Згідно з ч. 2 статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 3 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Окрім цьому, відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (в редакції до внесення змін згідно із рішенням від 29 вересня 2014 № 104, які набрали чинності 11 листопада 2014 року) (далі - Положення № 14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Згідно з п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Між тим, після внесення змін до п. 3 розділу ІІІ вказаного Положення № 14, цим пунктом передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім іншого, формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Після внесення змін до п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 абзацом першим цього пункту передбачено, що перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом другим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Пунктом четвертим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом шостим цього розділу вказаного Положення встановлено, що на підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Наведене в сукупності свідчить, що після складення та затвердження Переліку вкладників та передачі Уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду, уповноважена особа Фонду не має права вносити зміни до Переліку вкладників, а має право лише надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Суд також зазначає, що діючими нормативно-правовими актами не передбачено, після складання Переліку вкладників, функцій Уповноваженої особи щодо повторного складання або перезатвердження Переліку вкладників.

Окрім, цього пунктом 6 розділу ІІІ Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Як встановлено матеріалами справи, згідно Договору про відступлення права вимоги від 22.01.2015 року право вимоги частини коштів у розмірі 189 357, 22 грн., що знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 від 16 жовтня 2013 року в ПАТ «Енергобанк», ОСОБА_4 було відступлено ОСОБА_1.

В контексті наведеного суд зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону № 4452-VI (в редакції закону, чинній на момент запровадження тимчасової адміністрації банку та процедури його ліквідації) під поняттям вкладник розуміється фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти

Згідно з ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 1068 Цивільного кодексу України Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 Закону № 4452-VI передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

У відповідності до вимог ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Так, матеріалами справи підтверджується, що а ні позивачем, а ні на користь позивача, не укладались договори банківського вкладу (депозиту) або банківського рахунку, позивачем не вносилися кошти до банку. Крім того, позивач не є власником іменного депозитного сертифіката.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 515 Цивільного кодексу України Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням

Статтею 517 Цивільного кодексу України встановлено, що Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Під час розгляду вказаної справи, позивачем не надано доказів повідомлення Первісним кредитором (ОСОБА_4.) Боржника (ПАТ «Енергобанк») про зміну Кредитора у зобов'язанні, а саме Договору банківського рахунку № НОМЕР_2 від 16.10.2013 року.

Враховуючи вище, суд наголошує на тому, що за своєю правовою природою договір про відступлення права вимоги є лише підставою для заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою. Утім укладення такого договору не може замінити собою основного правочину, з якого виникли відносини сторін, у даному випадку - між Банком і вкладником ОСОБА_4

Тобто на підставі договору про відступлення права вимоги від 22 січня 2015 року позивач не набуває статусу вкладника банку ПАТ «Енергобанк» на тих же умовах, що й ОСОБА_4

При цьому, суд звертає увагу, що маючи документально підтверджені грошові вимоги до Банку (боржника) щодо його грошових зобов'язань позивач стає кредитором Банку. Разом з тим, кредиторські вимоги позивача, які ґрунтуються на договорі про відступлення права вимоги від 22 січня 2015 року, не можуть бути задоволені за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які мають інше призначення (відшкодування коштів за вкладами).

Аналогічну позицію висловив також і Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 29 березня 2017 року по справі № 826/19889/15.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" позивач не є вкладником ПАТ «Енергобанк» та, відповідно, не має права на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому, суд звертає увагу, що в даному випадку, позивач за умовами договору про відступлення права вимоги є кредитором по відношенню до Банку, а тому задоволення таких вимог кредиторів банку здійснюється у порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону № 4452-VI, за рахунок коштів, одержаних в результаті реалізації і продажу майна банку.

Таким чином, враховуючи відсутність підстав для включення позивача до переліку та загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, суд приходить до висновку, що ознаки протиправної бездіяльності у відповідачів відсутні.

У зв'язку з чим, позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідачів включити його до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних, задоволенню також не підлягають.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду справи доводи позивача були спростовані.

Натомість, відповідачі діяли у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством та в рамках чинного законодавства.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачами судових витрат відсутні, а тому судові витрати за рахунок позивача на користь відповідачів не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін