Справа № 806/147/18
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Житомир справа № 806/147/18

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірною бездіяльність, зобов'язання надати роз'яснення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірною бездіяльність при розгляді звернення від 05.12.2017року та зобов'язання надати роз'яснення щодо порядку повторного пред'явлення виконавчого листа.

Позивач зазначає, що 05.12.2017року звернувся до Відповідача із заявою щодо вирішення питання про направлення виконавчого листа №777 від 15.06.2017року по справі №806/293/17 до відповідного органу державної виконавчої служби, витребування у боржника за вказаним виконавчим листом копій відповідних документів та сповістити про підсумки розгляду такої заяви та прийняте рішення. На думку Позивача, Відповідач всупереч вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень не направив виконавчий лист для виконання до відповідного органу державної виконавчої служби, не роз'яснив порядок повторного пред'явлення вказаного виконавчого листа до виконання.

Ухвалою суду від 17.01.2018року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, адміністративну справу було призначено до розгляду на 12:00год. 29.01.2018року за правилам спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 29.01.2018року по причині неявки в судове засідання представників сторін та відсутності відомостей про вручення копії ухвали про відкриття провадження та повістки Відповідачу розгляд справи було відкладено на 14:00год 06.02.2018року.

В судове засідання Позивач не прибув, направив суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Відповідача по справі, не прибула, направила суду відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи без участі представника. У відзиві проти позову зазначено, що підвідомчість виконавчих проваджень визначається виключно за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Боржник за виконавчим листом №777 від 15.06.2017року по справі №806/293/17 знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Старий Бульвар,5/37. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження надано лише стягувачу.

Крім того, як зазначено у відзиві на позов, при винесенні повідомлення про повернення виконавчого листа без прийняття до виконання у державного виконавця відсутній обов'язок щодо роз'яснення порядку повторного пред'явлення вказаного виконавчого листа до виконання.

Розглянувши у письмовому провадженні подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку і підстав примусового виконання рішень, в тому числі щодо підстав відмови у прийнятті виконавчого документа до виконання, регулюються правовими нормами Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року N 1404-VIII (надалі - Закон N 1404-VIII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Судом встановлено, що заявою від 05.12.2017року Позивач направив до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оригінал виконавчого листа №777 від 15.06.2017року по справі №806/293/17, виданого Житомирським окружним адміністративним судом, про зобов'язання Головне управління Національної поліції в Житомирській області надати Позивачу відповідь на звернення від 23.12.2016року (а.с.8).

Одночасно вказаним зверненням Позивач просив вирішити питання про направлення вказаного виконавчого листа до відповідного органу державної виконавчої служби, витребувати у боржника копії документів відповідно рішення суду та сповістити про підсумки такого розгляду.

За результатами розгляду вказаної заяви Позивача Відповідачем 22.12.2017року було прийнято повідомлення про повернення вказаного виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Вказане рішення Відповідача мотивоване пред'явленням виконавчого документа не за місцем його виконання (а.с.9).

Таке рішення Відповідача узгоджується із вимогами чинного законодавства з огляду на таке.

За приписами ч.3 ст.24 Закону N 1404-VIII виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Згідно спірного виконавчого документа (виконавчого листа №777 від 15.06.2017року по справі №806/293/17, виданого Житомирським окружним адміністративним судом) Головне управління Національної поліції в Житомирській області зобов'язане надати Позивачу відповідь на звернення від 23.12.2016року. Боржник за вказаним виконавчим документом (Головне управління Національної поліції в Житомирській області) знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Старий Бульвар,5/37. Тобто, місцем виконання вказаного виконавчого листа в розумінні вимог статті 24 Закону N 1404-VIII є місто Житомир, вул.Старий Бульвар,5/37 (а.с.7).

Відповідно до вимог п.10 ст.6 Закону N 1404-VIII орган державної виконавчої служби, приватний виконавець відмовляє у прийнятті виконавчого документа до виконання, про що протягом трьох робочих днів повідомляє стягувача у разі якщо виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Суд вважає безпідставними доводи Позивача щодо недотримання Відповідачем вимог п.7 розділу III. та п.1 розділу V. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року N2832/5) (надалі - Інструкція N512/5 ).

Безспірно, відповідно до вимог п.7 розділу III. та п.1 розділу V. вказаної Інструкції N512/5 до відкриття виконавцем виконавчого провадження виконавчий документ за заявою стягувача може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби або від органу державної виконавчої служби.

Разом з тим, Позивач не врахував, що така передача виконавчого документу можлива виключно за заявою самого стягувача або за наявності відводу (самовідводу) державного виконавця чи приватного виконавця.

За приписами ч.1 ст.24 Закону N 1404-VIII право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить виключно стягувачу.

Суд вважає також безпідставними доводи Позивача щодо недотримання Відповідачем вимог ст.37 Закону N 1404-VIII.

Правові норми ст.37 Закону N 1404-VIII врегульовують виключно правовідносини щодо припинення виконавчого провадження, а не щодо його відкриття.

За приписами ч.7 ст.26 Закону N 1404-VIII рішення державного виконавця щодо відмови у прийнятті виконавчого документа до виконання приймається виключно у формі повідомлення, а не у формі постанови.

Суд вважає, що позовні вимоги Позивача по даній справі зумовлені виключно неврахуванням вимог Закону України від 03.10.2017 р. N 2147-VIII, що набули чинності з 15.12.2017року, яким внесено зміни, окрім іншого, до статей 26,37 Закону N 1404-VIII.

Право стягувача повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, зумовлено виключно припиненням виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 37 Закону N 1404-VIII, а не відмовою у прийнятті виконавчого документа до виконання, про що прямо зазначено в ч.5 ст.37 цього Закону.

По цій причині суд вважає обґрунтованими доводи представника Відповідача про відсутність у державного виконавця обов'язку роз'яснювати стягувачу порядок повторного пред'явлення вказаного виконавчого листа до виконання у випадку відмови у прийнятті виконавчого документа до виконання.

Зазначене свідчить, що позовні вимоги Позивача не відповідають обставинам справа та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі, відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст.90, 139-143,242-246,250,255,287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк