Справа № 753/17943/17
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій та бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року, -

У с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, у якому просив: визнати неправомірною відмову відповідача від 11.09.2017 року №01-05/9090; зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_3 щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг з 10 серпня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що із змісту пунктів 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505, грошова допомога на наступний рік не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить п. 2,4,5,6 цього Порядку, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що пунктом 3 Порядку від 01 жовтня 2014 року №505 передбачено, що особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду умотивовано тим, що позивачем не доведено порушення його прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів. Заявлені позовні вимоги стосуються призначення допомоги ОСОБА_3, однак документів, підтверджуючих право позивача звертатися до суду за захистом її прав, матеріали справи не містять.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, оскільки суд неправильно встановив обставини, що мають значення для справи, не вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, адже до них суд дійшов поспішно без врахування фактичних обставин справи та змісту наявних у справі доказів та пояснень.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - зміні, з таких підстав.

Так, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем не доведено поданими до суду документами порушення його права, свобод чи охоронюваних законом інтересів, позовні вимоги стосуються призначення допомоги ОСОБА_3, а документів, підтверджуючих право позивача звертатися до суду за захистом її прав, матеріали справи не містять, у зв'язку із чим місцевий суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні позову, однак з інших підстав, ураховуючи наступне.

Судом установлено, що 10 серпня 2017 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації щодо призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг його дружині ОСОБА_3, як працюючій особі.

11 вересня 2017 року позивача листом повідомлено, що правові підстави для призначення щомісячної адресної допомоги ОСОБА_3, як працездатній особі, відсутні. Відповідач послався на Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505, та на лист управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 31.08.2017 року №4907, відповідно до якого ОСОБА_3 призначалась щомісячна адресна допомога з 05.12.2014 по 04.02.2015 в розмірі 442 грн., з 05.02.2015 по 04.04.2015 в розмірі 221 грн., як працездатній непрацюючій особі та з 05.04.2015 року виплата допомоги припинена згідно з п. 7 зазначеного порядку.

Уважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся у суд із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної постанови) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг (далі - Порядок), який визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг (грошової допомоги).

Відповідно до п. 3 Порядку грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, та дітей - 1000 гривень на одну особу (члена сім'ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім'ї.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається.

Згідно із п. 7 цього Порядку якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Як зазначалося вище, відповідно до листа управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 31.08.2017 року №4907 ОСОБА_3 призначалась щомісячна адресна допомога з 05.12.2014 по 04.02.2015 в розмірі 442 грн., з 05.02.2015 по 04.04.2015 в розмірі 221 грн., як працездатній непрацюючій особі та з 05.04.2015 року виплата допомоги припинена згідно з п. 7 зазначеного порядку.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідач, відмовляючи призначити ОСОБА_3 щомісячну грошову допомогу, діяв в межах та у спосіб, на підставі вимог чинного законодавства, відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено поданими до суду документами порушення його права, свобод чи охоронюваних законом інтересів, а позовні вимоги стосуються призначення допомоги ОСОБА_3, є помилковим, з огляду на п. 3 Порядку, згідно з яким грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім'ї (уповноважений представник сім'ї).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, оскільки суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову, однак неправильно застосував норми матеріального права, відмовляючи в задоволенні позову з інших підстав, ніж ті, що наведені вище колегією суддів, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржувану постанову слід змінити та відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в мотивувальній частині.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року змінити.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити з підстав, викладених в мотивувальній частині даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.М. Кузьмишина
суддя О.Є. Пилипенко

(Повний текст постанови складений 05 лютого 2018 року.)