Справа № 812/1488/16
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

31 січня 2018 року справа №812/1488/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М.,

секретар судового засідання - Чернявська К.Г.

за участю представників:

позивача - адвокат Джунь С.В. свідоцтво НОМЕР_1 від 16.11.2005 року, ордер серія ЛГ № 003051 від 31.01.2018 року

відповідача - Кравченко М.С. довіреність від 15.12.2017 року; Ширшова А.А. довіреність від 15.12.2017 року № 11404/9/28-10-10-18

третя особа - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року у справі № 812/1488/16 (головуючий 1 інстанції Борзаниця С.В. м. Сєвєродонецьк) за позовом Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області в якому з урахуванням уточнюючих позовних вимог просить:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо несвоєчасного повернення і не внесення до Тимчасового реєстру суми бюджетного відшкодування за листопад 2013 року;

- зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби вчинити дії шляхом внесення в Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування суми бюджетного відшкодування у розмірі 5 724 781,00 грн. та пені в сумі 3 502 511,74 грн.

Постановою від 26 жовтня 2017 року Луганський окружний адміністративний суд частково задовольнив позовні вимоги підприємства.

Визнав протиправною бездіяльність Офісу великих податків Державної фіскальної служби щодо невчасного внесення заяви Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» про повернення суми бюджетного відшкодування за листопад 2013 року до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Зобов'язав Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести заяву Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» про повернення суми бюджетного відшкодування за листопад 2013 року на суму 5 724 781,00 грн. (п'ять мільйонів сімсот двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят одна гривня 00 коп.) до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

В задоволенні позовних вимог про зобов'язання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби внести пеню на суму 3 502 511,74 грн. (три мільйона п'ятсот дві тисячі п'ятсот одинадцять гривень 74 коп.) до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування - відмовив.

Стягнув з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1708,72 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу в якій, пославшись на порушення норм матеріального права, просив скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції неправомірно зобов'язано внести суми бюджетного відшкодування, які подані у листопаді 2013 року саме до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, а не до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, оскільки відповідно до норм ПК України до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування вносяться суми заявлені після 01 лютого 2016 року. Вважає, що судом першої інстанції також невірно зроблений висновок про те, що ПК України не містить положень про Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, оскільки, пунктом 56 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України визначено, що до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку находження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету. Формування, ведення та офіційне публікування тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюється у порядку, визначеному статтею 200 ПК України. Крім того зазначає, що судове рішення по справі № 812/824/15, яким визнано протиправними та скасовано винесені податкові повідомлення - рішення від 05.03.2014 року набрало чинності 14.06.2017 року, а тому зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування за листопад 2013 року, вважається узгодженою, а відтак суми ПДВ, які заявлені до відшкодування до 01.02.2017 року мають вноситися саме до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Звертає увагу, що оскарження судового рішення по взаємопов'язаній справі № 812/824/15 не закінчено а тому у позивача відсутнє право на бюджетне відшкодування. Також, на думку апелянта, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення вийшов за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 11 ст. 195 та ч.1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги на задоволенні якої наполягали. Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи заперечень на апеляційну скаргу, наголошуючи на законності та обґрунтованості судового рішення, яке просив залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним, з клопотанням про особисту участь у розгляді справи не звертався.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приватне акціонерне товариство «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» зареєстроване в якості юридичної особи (ідентифікаційний код 32292929) та внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с.7-11).

Позивач перебував на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС.

Постановою Кабінету міністрів України № 247 від 30.03.2016 року спеціалізовані державні податкові інспекції з обслуговування великих платників (в тому числі м. Луганська та м. Запоріжжя) були реорганізовані шляхом їх приєднання до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, у зв'язку з чим ПрАТ «ЛИНІК» було передано на облік до Запорізького управління Офісу великих податків ДФС.

19.12.2013 року Позивачем до СДПІ подано податкову декларацію з податку на додану вартість разом із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2013 року у розмірі 5 724 781,00 грн. Зазначена у заяві сума утворилась за рахунок сплачених шляхом банківських розрахунків з постачальниками товарів, робіт, послуг протягом поточного звітного періоду та попередніх податкових періодів ПДВ у сумі 5 724 781,00 грн. (а.с.12-29)

Відповідно до положень п. п. 200.10 Податкового Кодексу протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. Відповідно до п 200.11 Податкового Кодексу за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

До того ж, за приписами п. п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 цього Кодексу документальна позапланова перевірка здійснюється у разі якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

На підставі акту перевірки від 13.02.2014 року № 14/28-05-41/32292929 Спеціалізованої державної податкової інспекція з обслуговування великих платників у місті Луганську Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів та зборів України прийнято податкові повідомлення-рішення № , , від 05.03.2014, які стали предметом адміністративного оскарження по справі № 812/824/15.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 року по справі № 812/824/15 адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.03.2014 року № , № , № задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 05 березня 2014 року Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів: форми «В4» № про завищення від'ємного значення ПДВ в сумі 11 240 862 (одинадцять мільйонів двісті сорок тисяч вісімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок; форми «В1» № про завищення розміру бюджетного відшкодування у сумі 5 724 781 (п'ять мільйонів сімсот двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят одна гривня) 00 копійок, штрафних санкцій в сумі 2 862 390 (два мільйони вісімсот шістдесят дві тисячі триста дев'яносто) гривень 50 копійок; форми «Р» № збільшеної суми бюджетних зобов'язань по сплаті ПДВ в сумі 171871 (сто сімдесят одна тисяча вісімсот сімдесят одна) гривня 00 копійок та штрафної санкції 85 935 (вісімдесят п'ять тисяч дев'ятсот тридцять п'ять) гривень 50 копійок (а.с.75-81).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі № 812/824/15- повернуто апелянту (а.с.82).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишено без задоволення. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі № 812/824/15 за позовом Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05 березня 2014 року № , № , № - залишено без змін (а.с.176-181).

Постанова Луганського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 року по справі № 812/824/15 набрала законної сили.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до пп. 14.1.18 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), сума податку яка підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Як визначено в п.200.7 ст.200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно із пунктом 200.11 ст. 200 ПК України, за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Відповідно до п. 200.15 ст. 200 ПК України , у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

За змістом цієї норми вбачається, що законодавець пов'язує початок перебігу п'ятиденного строку для подання висновку саме з днем отримання рішення, яке прийнято за результати апеляційного перегляду.

Колегія суддів зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції від 14.06.2017 року по адміністративній справі № 812/824/15 за позовом Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування прийнятих відносно позивача податкових повідомлень-рішень, зокрема від 05 березня 2014 року форми «В1» № про завищення розміру бюджетного відшкодування у сумі 5 724 781 (п'ять мільйонів сімсот двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят одна гривня) 00 копійок, яким підтверджено право позивача на бюджетне відшкодування отримано контролюючим органом 27 червня 2016 року (а.с. 191), то останній, протягом п'яти робочих днів повинен був скласти та подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок, тобто, останнім днем для подання відповідно висновку згідно вимог чинного законодавства було 03 липня 2017 року.

Разом з тим, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів контролюючим органом подано не було.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів не було подано у зв'язку з тим, що судове оскарження по адміністративній справі № 812/824/15 не закінчено, тому як Офіс ВПП ДФС подав касаційну скаргу на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 року. Вищим адміністративним судом України 02.08.2017 року відкрито касаційне провадження.

Колегія суддів зазначений довід апелянта до уваги не приймає, з огляду на наступне.

Згідно ч.3 ст.254 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017 року), у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Так, згідно вимог ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, враховуючи, що постанова Луганського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року по адміністративній справі № 812/824/15 набрала законної сили 14 червня 2017 року, вона є обов'язковою для виконання, однак фактично, ані під час розгляду даної справи судом першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду вищевказане судове рішення не виконано та ПДВ з бюджету позивачу відшкодовано не було.

21.12.2016 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до ПК України щодо покрашення інвестиційного клімату в Україні», який набрав чинності 01.01.2017 року.

Пунктом 52 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (з урахуванням доповнень,внесених Законом № 1797) визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов'язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 56 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (з урахуванням доповнень, внесених Законом № 1797) до 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 189 «Деякі питання бюджетного відшкодування податку на додану вартість» встановлено, що відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Внесення даних та ведення Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється у порядку, визначеному статтею 200 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 Про затвердження Порядку ведення реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі Порядок № 26).

Згідно п. 3 Порядку № 26 формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

За приписами п. 4 Порядку № 26 орган ДФС вносить до Реєстру певні дані, зокрема, - дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); - суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов'язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; - дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; -дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС; -дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; -дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; - суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно п. 6 Порядку № 26 повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків.

Вказаним законом був змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який вже не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Так, згідно пп. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України (в чинній редакції), формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

При цьому відповідно до п.п. 200.7.2 п. 200.7 ст. 200 ПК України (в чинній редакції), заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в пункті 200.12 статті 200 Податкового кодексу України.

Так, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;

г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;

ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами «б» і «в» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п'яти операційних днів (п. 200.13 ст. 200 ПК України).

Пункт 200.15 статті 200 ПК України передбачає, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов'язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов'язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

При цьому, пунктами 52 та 56 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якими цей підрозділ був доповнений Законом № 1797, визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов'язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного уцьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року № 26 був затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який, згідно з пунктом 3 Постанови, набирає чинності з 1 квітня 2017 року.

Вказаною постановою передбачено, що до набрання чинності відповідним Порядком, бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

Згідно п.4 Порядку № 26, орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема, такі дані: дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов'язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Пунктом шостим Порядку № 26 передбачено, що інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Пунктом 12 Порядку № 26 передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Колегія суддів зазначає, що у зв'язку з набранням чинності Порядком № 26, з 01.04.2017 року втратив чинність Порядок ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2016 року № 68, який передбачав, що реєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними органами ДФС податкових декларацій з податку на додану вартість (далі - податкові декларації) або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість (далі - уточнюючі розрахунки), передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 Кодексу, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 Кодексу.

Пунктом 10 Порядку № 68 було передбачено, що друга частина реєстрів містить інформацію, зокрема, про: зазначену у заяві суму податку, заявлену до бюджетного відшкодування на рахунок платника податку в банку; дату узгодження територіальним органом ДФС зазначеної у заяві суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню.

Таким чином, Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли як до 01.04.2017 року, так і після цієї дати, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків, саме контролюючими органами.

При цьому, у разі внесення заяви про бюджетне відшкодування до Реєстру відповідно до Порядку № 68, який діяв до 01.04.2017 року, відповідна інформація мала бути включена у сформований до 10.01.2017 року єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Бюджетне відшкодування за такими заявами до 01.04.2017 року мало здійснюватися у раніше визначеному порядку, тобто зі складанням контролюючим органом відповідного висновку та його наданням територіальному органу Державної казначейської служби України.

Водночас, слід зазначити, що з 01.04.2017 року передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Як вже зазначалось, судове рішення у справі № 812/824/15 виконано не було, тобто, всупереч законодавчих вимог не було складено ані висновок про суму бюджетного відшкодування для його надання органу Держказначейства (до 01.04.2017 року), ані внесені дані до Реєстру щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку (з 01.04.2017 року).

Враховуючи встановлені по справі обставини колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте із дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, ст. 250, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ст.ст. 321, 322, ч.1 ст.325, стст.327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року у справі № 812/1488/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року у справі № 812/1488/16 - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 01 лютого 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя І.В. Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова