Справа № 535/946/17
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Цвітайло П.В.

30 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 535/946/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Сіренко О.І.

суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Котелевського районного суду Полтавської області від 17.11.2017, суддя Цвітайло П.В., вул. Жовтнева, 235, смт. Котельва, Котелевський район, 38600, по справі № 535/946/17

за позовом ОСОБА_2

до Міністерства оборони України

про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України в якому просив:

- визнати протиправним та недійсним п. 442 протоколу № 36 від 20.05.2016 року комісії з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України щодо відмови в розгляді документів про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої Постаною КМУ №975 від 25 грудня 2013 року та повернення їх на доопрацювання;

- зобов'язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Порядку "Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…" затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013 року, як інваліду з 18 грудня 2015 року.

17 листопада 2017 року постановою Котелевського районного суду Полтавської області задоволено позов ОСОБА_2

Визнано протиправним рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформлене протоколом № 36 від 20.05.2016 року, в частині повернення документів відносно ОСОБА_2 (Полтавський ОВК, дата звільнення 26.10.1981 року, дата встановлення інвалідності 18.12.2015 року) номер в списку 442, на доопрацювання до Полтавського обласного військового комісаріату.

Зобов'язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, як інваліду з 18.12.2015 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до п. б) ч. 1 ст.16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Міністерством оборони України подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість та порушення судом норм матеріального та процесуального права, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що дії відповідача щодо повернення на доопрацювання документів позивачу щодо виплати одноразової грошової допомоги є правомірними, оскільки заявник не надав до заяви про виплату допомоги документу про отримання травми, яке не пов'язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Комісія Міністерства оборони України діяла відповідно до Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 року №64 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2016 року за №1497/29627.

Крім того, суд безпідставно не дав належної оцінки доводам відповідача про те, що останнім не приймалося рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у період з травня 1980 року по 26 жовтня 1981 року ОСОБА_2 проходив військову службу в лавах Збройних сил, на території Афганістану (ДРА) у складі обмеженого контингенту радянських військ, на посаді рядового складу, що підтверджується записом у військовому квитку позивача серії НУ НОМЕР_1 від 26.10.1979р.

Позивачу за результатами первинного огляду МСЕК була встановлена з 18.12.2015 року ІІ група інвалідності, причиною якої є травма, поранення (контузія), захворювання, так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ № 0188246 (а.с. 11).

Згідно копії витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв № 2644 від 17.07.2015 року у сержанта у відставці ОСОБА_2, наявні мінно-вибухова травма, осколкові поранення голови і тулуба, наслідком яких стали рубці в ділянці правої вилиці та по біляхребтової лінії справа в ділянці попереку, що підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 1039 від 15.07.2015 року Обласного бюро судово-медичної експертизи УОЗ Полтавської ОДА, та які у подальшому призвели до розвитку: «Стійких залишкових явищ перенесеної мінно-вибухової травми (1981 року) у вигляді після травматичної, гіпертонічної та дисциркуляторної енцефалопатії ІІ (два) ст., переважно у ВББ, з вираженим активним, цефалгічним синдромами. Атеросклеротичний кардіосклероз. СН II ст. ФК II ст. Гіпертонічної хвороби II ст, гіпертонічного кризу ( 18.04.2015 року) що підтверджено медичним та військово-обліковими документами, - травма, поранення, захворювання, так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 12-13).

08 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернувся до військового комісара Полтавського обласного військового комісаріату із заявою для отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із отриманням ІІ групи інвалідності, пов'язаної із виконанням обов'язків військової служби (а.с. 16).

Тимчасово виконуючий обовязки військового комісара Полтавського обласного військового комісаріату ОСОБА_3 15.02.2016 року за №10/274 направив Директору Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок, в якому вважає, що ОСОБА_2 має право на отримання зазначеної грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, та документи: копія заяви; копія довідки МСЕК серії АВ №0188246 від 22.01.2016 року; копія витягу ЦВЛК № 2644 від 17.07.2015 року; копія акта судово-медичного дослідження від 17.07.2015 року № 1039 ; копія військового квитка НУ № 7728312; копія паспорту серії КН № 008306 та ксерокопія картки платника податків (а.с. 9).

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 36 від 20.05.2016 року, комісія дійшла висновку про необхідність повернення на доопрацювання документів, поданих на розгляд особами з числа колишніх військовослужбовців, у тому числі відносно ОСОБА_2 (Полтавський ОВК, дата звільнення 26.10.1981 року, дата встановлення інвалідності 18.12.2015 року) номер в списку 442.

Підставою для повернення матеріалів зазначено те, що позивачем: «не подано документ, що свідчить про обставини поранення».

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач Міністерство оборони України безпідставно відмовило в призначенні одноразової допомоги. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», дія цього Закону поширюється, зокрема на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов'язаного з проходженням військової служби.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 4 липня 2012 року, яка діяла на час встановлення позивачеві вперше інвалідності 2 групи, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов'язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога.

Відповідно до п. 4 п. 2 ст. 16, підпункту «б» частини 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно із п.б ч.1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону України від 4 липня 2012 року, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.

Відповідно до ч.2 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов'язаним або резервістам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі за текстом - Порядок № 975).

Пунктом 2 Порядку № 975 встановлено, що допомога, яка не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пп.1 п. 6 зазначеного вище Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, зокрема, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктом 3 Порядку № 975 визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

З огляду на вищезазначене, право на отримання одноразової допомоги, передбаченої п.4 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону України від 3 листопада 2006 року у позивача виникло з дня встановлення МСЕК другої групи інвалідності, тобто з 18 грудня 2015 року.

Оскільки інвалідність ІІ групи позивачу встановлено після звільнення з військової служби та набранням чинності Законом України від 04 липня 2012 року №5040-VI «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» та постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, що визначають розмір та порядок виплати одноразової грошової допомоги, інвалідність настала внаслідок травми пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби, отже позивач має право на отримання одноразової допомоги у розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Аналогічна правова позиція також наведена у постановах Верховного Суду України від 10 червня 2014 року у справі № 21-446а14, від 21 квітня 2015 року у справі №21-183а13.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов'язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов'язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Наказом Міністра оборони України від 12 квітня 2007 року № 168 «Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби» (далі - Наказ МО № 168) у Міністерстві оборони України створена постійно діюча комісія з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. До складу даної комісії (голова) входить заступник Міністра оборони України.

Згідно з цим наказом МО № 168 відповідну пропозицію для вирішення питання позивача (позитивну чи негативну) повинна надати постійно діюча комісія з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. За наслідком розгляду такої пропозиції комісії Міністр оборони України приймає відповідне рішення.

Отже, пропозиція цієї комісії у формі протоколу засідання, затвердженого Міністром оборони України, і є рішенням.

Пунктом 13 Порядку № 975 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 975 рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржене в установленому порядку.

Враховуючи те, що у 2015 році позивачу вперше встановлено ІІ групу інвалідності, з 18 грудня 2015 року він набув право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону № 2011-XII.

У постановах від 18 березня 2014 року (справа № 21-11а14) та від 22 квітня 2014 року (справа № 21-484а13) Верховний Суд України зазначив, що підставою для повідомлення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є рішення суб'єкта владних повноважень, прийняте з цього питання.

Доводи відповідача, зазначені в апеляційній скарзі про те, що позивачем не подано документ, що свідчить про обставини поранення, є необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, у тому числі військовим квитком позивача, відповідно до якого позивач в період часу з травня 1980 року по жовтень 1981 року проходив військову службу в лавах Збройних сил, на території Афганістану (ДРА) у складі обмеженого контингенту радянських військ, на посаді рядового складу; висновком спеціаліста Обласного бюро судово-медичної експертизи УОЗ Полтавської ОДА від 15.07.2015 року № 1039 , яким за результатами огляду позивача встановлено обставини отриманого поранення, а також випискою з акту огляду МСЕК серії АВ № 0188246 від 18.12.2015 року, відповідно до якої позивачу встановлена IІ група інвалідності безтерміново, у зв'язку з пораненням (контузією) захворюванням, пов'язаним з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем при подачі заяви та документів про виплату одноразової грошової допомоги був наданий витяг із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії від 17.07.2015 року про обставини поранення.

Пунктом 21.21. Положення № 402 виначено, що - за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців-учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд ВЛК з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово-медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально-профілактичному закладі). Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн (63-94-п), посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних ВЛК для встановлення причинного зв'язку поранення (каліцтва).

Саме в такому порядку встановлювався причинний зв'язок отримання поранення позивачу, тому посилання представника Міністерства оборони України на відсутність серед документів, поданих для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, довідки або документу про причини та обставини поранення є безпідставними, необґрунтованими та протиправними.

Таким чином, при наданні висновку про причинний зв'язок поранення позивача, Центральною військово-лікарською комісією встановлювались обставини отримання поранення та зроблено висновок на підставі військово-облікових, військово-медичних, медичних документів, що поранення, контузія, захворювання пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Крім того, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), на яку посилається представник відповідача, наведена у додатку № 5 до Положення 402, відповідно до якої визначаються обставини отримання поранення, видається лише з 14 серпня 2008 року, коли МО України було видано Наказ № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», а поранення, контузію та захворювання позивач отримав у 1985 році і на той період зазначеної форми довідки не існувало.

Також безпідставним є довод апеляційної скарги про те, що відповідачем не приймалося рішення про відмову в призначенні одноразової допомоги, а подані віськовим комісаріатом документи стосовно ОСОБА_2 повернуті, оскільки такого права у Міністерства оборони України Порядком №975 не передбачено.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Центральної військово - лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України, затверджене протоколом № 3182 від 20.07.2016 року, яким встановлено, що отримані позивачем поранення, контузія та захворювання, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, є належним документом, що свідчить про причини та обставини контузії і захворювання, а позивачем був наданий повний перелік документів згідно з Порядком 975, проте Міністерством оборони України безпідставно відмовлено позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючисьст.ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Постанову Котелевського районного суду Полтавської області від 17.11.2017 по справі № 535/946/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.І. Сіренко
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено та підписано 01.02.2018.