Справа № 127/440/18
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/440/18
Провадження № 2-а/127/10/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2018 р. м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Чернюка І.В.,

при секретарі Томай С.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 23) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР №030990 від 24.12.2017 року у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оспорювана постанова є протиправною, порушує його права, свободи та інтереси.

Так, згідно з оскаржуваною постановою: ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «ToyotaCarina», номерний знак НОМЕР_1, 24.12.2017 року о 10.10 год. в м. Вінниці по вул. С. - Щедріна, 22, при перевірці документів, у водія не було при собі поліса обов»язкового страхування, чим порушив п. 2.1 «г» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП..

Відповідно до п. 2.1 підпункту «г» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто, обов»язок мати при собі поліс (договір) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності покладається виключно на водія, тобто особу, яка керує транспортним засобом. Порушення п.п. «г» п. 2.1 ПДР можливе лише за обставин керування особою транспортним засобом. Рівно як і відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП настає саме за встановлених обставин керування особою транспортним засобом. Однак, за фактичних обставин справи, що мали місце, він 24.12.2017 року о 10.10 год. автомобілем не керував. 24.12.2017 року о 10.00 год. він перебував в салоні свого автомобіля «ToyotaCarina», номерний знак НОМЕР_1, двигун якого був вимкнений, рух на автомобілі він не розпочинав та не мав наміру розпочинати. У своєму автомобілі він намагався полагодити сигналізацію, автомобіль був припаркований на узбіччі по вул. Ціолковського в м. Вінниці, недалеко від його будинку, метрів 200-300, який знаходиться за адресою: вул. С.- Щедріна, буд. 93 в м. Вінниці.

Приблизно, о 09.00 год. до автомобіля позивача під»їхав екіпаж патрульної поліції, запитали, що у нього сталося та чому працює сигналізація, на що він пояснив, що намагається полагодити сигналізацію і вимкнути сигнал. Працівник поліції попросив його відчинити капот, після того як він його відчинив, поліцейський зняв клему проводу з акумулятора. В подальшому на прохання працівників поліції він показав документи на автомобіль, а потім один із поліцейських склав на нього постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №030990 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом, тобто не виконував функції водія, підтвердженням цього є відеозаписи з автоматичної відеотехніки, яка закріплена на форменому одязі відповідача, а також його службовому транспортному засобі, що здійснювались 24.12.2017 року в період часу з 10.00 год. по 10.30 год. Те, що він, начебто, керував транспортним засобом, є лише припущенням відповідача, яке не підтверджується жодним належним та допустимим доказом.

Крім того, позивач зазначає, що між його будинком та місцем, де стояв його автомобіль шість будинків, тобто його автомобіль не рухався, а був припаркований, однак в оскаржуваній постанові, зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення вул. Салтикова- Щедріна, 22. Це місце жодним чином не відповідає місцю розташування його автомобіля - вул. Ціолковського, 22, а також місцю його проживання вул. Салтикова - Щедріна, 93. Відповідачем не надано жодних доказів, що позивач рухався на автомобілі і тим паче по вул. Салтикова Щедріна, 22. Позивач вважає, що постанова відповідачем складена безпідставно, останній повинен був закрити провадження у справі за відсутності події та складу в діях позивача адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 адміністративний позов підтримали з підстав зазначених в клопотанні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов суду не надав.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 КАС України розгляд адміністративної справи в судовому засіданні здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та його представника, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ухвалою від 19.01.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_3до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Запропоновано відповідачу до 29.01.2018 року через відділ прийому суду подати відзив на позовну заяву з посиланням на докази, якими вони обгрунтовуються.

Однак, відповідач в судове засідання не з'явився та не надіслав відзиву на позов, що у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція), розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Також, відповідно до частини першої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до частини третьої статті 283 Кодексу України про адміністративні постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

З оскаржуваної постанови серії БР № 030990 від 24.12.2017 року у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, судом вбачається, що відповідачем, всупереч вищезазначеним нормам, не зазначено жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вини позивача у вчиненні вищезазначеного правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із цих доказів, які передбачені ст. 251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, однак як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серії БР №030990 від 24.12.2017 року - протокол про адміністративне правопорушення інспектором УПП не складався, свідки не допитувались, відео з нагрудної камери інспектора суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_3 суб'єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача, в постанові не наведено на підставі яких доказів позивача визнано винним у вчиненні даного порушення.

Оскільки відповідачем не представлено суду заперечень на даний позов та не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_3 допустив вказане правопорушення, а відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що постанова про адміністративне правопорушення серії БР №030990 від 24.12.2017 року є незаконною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 126, п. 1 ч. 1 ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244,246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 Щедріна, буд. 93) до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 23) про визнання протиправною та скасування постанови серії БР №030990 від 24.12.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП задовольнити.

Скасувати постанову серії БР №030990 від 24.12.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень, винесену інспектором роти №2 Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4, та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: