Справа № 826/2397/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 січня 2018 року № 826/2397/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1) з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.09.2016 №, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 29 161,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення відповідач прийшов до помилкового висновку стосовно несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів, оскільки усі грошові кошти належним чином та у відповідності до законодавства обліковані у КОРО (зроблені відповідні записи у книзі) на підставі роздрукованих звітних чеків, у зв'язку з чим позивач вважає податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача подав заперечення проти позову, в яких зазначив, що висновки перевірки щодо неоприбуткування в КОРО готівкової виручки за 01.-03.05.2016 на суму 5 832,35 грн. є правомірними, а спірне податкове повідомлення-рішення прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства, на підстав чого просив відмовити у задоволенні позову повністю.

З урахуванням вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 13.07.2017), за згодою сторін суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги пункту 10 частини 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до підпунктів 80.2.2, 80.2.3, 80.2.4, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР контролюючим органом прийнято рішення про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1), оформлене наказом від 29.08.2016 №5419.

На підставі наказу від 29.08.2017 №5419, направлень від 12.09.2016 №4317/26-15-14-04-06, від 12.09.2016 №4318/26-15-14-04-06 ГУ ДФС у м. Києві проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) за адресою магазина: м. Київ, Алма-Атинська, 2-Б, за результатами якої складено акт від 14.09.2016 №001202 (дата реєстрації акта в територіальних органах ДФС за місцем державної реєстрації суб'єкта господарювання - 26.09.2016 №699).

В ході проведення перевірки встановлено порушення пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637 (із змінами і доповненнями), а саме неоприбуткування в книзі обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) №р/8, яка зареєстрована 04.05.2016 готівкової виручки на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО) на суму 5 832,35 грн. (фіскальні чеки від 01.05.2016 №1841 на суму 1401,85 грн., від 01.05.2016 №1842 на суму 1422,15 грн., від 02.05.2016 №1843 на суму 1313,25 грн., 03.05.2016 №1844 на суму 1695,10 грн.).

На підставі висновків акту перевірки та відповідно до статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 №436/95 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.09.2016 №, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 29 161,75 грн. (5 832,35*5) за не оприбуткування готівкових коштів в КОРО.

Позивач, вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення необґрунтованим та таким, що порушує його законні права та інтереси, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР), суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Пунктом 9 статті 3 вказаного Закону визначено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язанні щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Приписи наведеної норми передбачають особливості роботи РРО, які мають забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день.

За змістом пункту 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 року № 199 (далі - Вимоги), зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту; Z-звіт - це денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО.

Відповідно до пункту 7 Вимог усі режими роботи РРО повинні блокуватися, зокрема, у разі перевищення максимальної тривалості зміни.

У додатку до Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 години.

Таким чином, аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що оскільки календарний день (доба) налічує 24 години, тобто день триває з 0 годин 00 хвилин до 24 годин 00 хвилин, при щоденній роботі з РРО Z-звіт необхідно виконувати щодня по закінченні робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями) визначені Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 П (далі - Положення № 637).

Відповідно до пункту 2.2 Положення № 637, підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

В силу пункту 2.6 вищезазначеного Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Окрім того, згідно пункту 7.8 цього Положення визначено, що під час перевірок з'ясовується наявність у підприємства касової книги, а також відповідність її оформлення вимогам законодавства України. Крім того, перевіряється правильність ведення касової книги, оформлення в ній касових операцій із приймання та видачі готівкових коштів (у тому числі за строками), відповідність зазначених у ній сум прийнятої до каси або виданої з неї готівки даним прибуткових і видаткових касових ордерів, якість і своєчасність записів касира згідно із зазначеними в касовій книзі касовими документами, наявність підпису бухгалтера, який перевірив записи в касовій книзі за кількістю отриманих ним касових ордерів, правильність підрахунку в касовій книзі фактичних залишків готівки в касі на кінець дня тощо.

Системний аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО. У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійсненні діяльності пункту 9 статті 3 Закону №265/95-ВР та пункту 2.6 Положення № 637 до нього за рішенням відповідних органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції згідно з вимогами Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Аналогічна правова позиція висловлена у рішеннях Верховного суду України від 13 березня 2014 року у справі № 21-5а14, від 14 червня 2016 року у справі №0870/11140/12 та в ухвалі від 30 квітня 2015 року у справі № 21-911а15.

Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: 1) фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги); 2) відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність. Тобто, визначальним для правильного оприбуткування готівки є друк Z-звіту та внесення відповідного запису в КОРО в будь-який момент протягом дня, в якому одержані/видані готівкові кошти, але не пізніше 24 години.

Як вбачається з матеріалів справи, в акті перевірки зафіксовано відповідачем, що при перевірці КОРО за № р/8, яка зареєстрована 04.05.2016, встановлено факт неоприбуткування готівкових коштів у розмірі 5 832,35 грн., а саме облік зазначених готівкових коштів на підставі фіскальних звітних чеків не здійснено в належним чином зареєстрованій КОРО.

Разом з тим, як пояснив позивач, що підтверджується матеріалами справи, записи щодо операцій з готівковими коштами відповідно до фіскальних чеків від 01.05.2016 №1841 на суму 1401,85 грн., від 01.05.2016 №1842 на суму 1422,15 грн., від 02.05.2016 №1843 на суму 1313,25 грн., 03.05.2016 №1844 на суму 1695,10 грн. зроблені в КОРО за №р/7 та вклеєні відповідні Z-звіти.

В обґрунтування зазначеного представник позивача пояснив суду, що у зв'язку з тим, що 1, 2, 3 травня 2016 року були вихідними днями, позивач не зміг своєчасно зареєструвати наступну КОРО та зареєстрував її лише 04.05.2016 за №р/8. Водночас, записи щодо фіскальних чеків від 01.05.2016 №1841 на суму 1401,85 грн., від 01.05.2016 №1842 на суму 1422,15 грн., від 02.05.2016 №1843 на суму 1313,25 грн., 03.05.2016 №1844 на суму 1695,10 грн. позивачем внесені до КОРО №р/7, які, в подальшому, були продубльовані до КОРО №р/8 з подальшим продовженням ведення книги.

Також були зроблені відповідні записи в книзі обліку доходів і витрат (касова книга), однак, як зазначив позивач, що не спростовано відповідачем, вказану книгу під час перевірки не перевіряли.

З огляду на викладене, готівка отримана позивачем в період з 01.05.2016 по 03.05.2016 була фактично оприбуткована.

Проаналізувавши викладені норми законодавства та встановлені обставини у справі, враховуючи те, що наявними доказами у справі підтверджено оприбуткування готівкової виручки позивачем згідно із вказаними звітами, які внесені до КОРО, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутній склад правопорушення, тому у відповідача були відсутні правові підстави для застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених пунктом 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, з урахуванням вищенаведеного, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність прийняття спірного рішення.

За таких обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідача від 30.09.2016 №, а позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (02090, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 30.09.2016 №.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (02090, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) сплачений ним судовий збір у розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві ( 04655, м. Київ, вул. Шолуденко, 33/19, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур