Справа № 524/5816/17
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/5816/17
Провадження №2-а/524/44/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.,

при секретарі судового засідання Коршак Н.В.

за участі: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2., представника відповідача та одночасно третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції України в м. Кременчуці, третя особа - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №4 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності незаконної, скасування. Просить провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову зазначає, що 06 серпня 2017 року інспектором роти №4 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії АР № 429948, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в сумі 425 грн.

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому просить її скасувати.

Позивач заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити. Пояснив, що правил дорожнього руху він не порушував. Рухався в напрямку та потоці машин, проїхав на дозволений .сигнал світлофору, про що повідомив інспектора Удовицького М.В. Стверджував про відсутність доказової бази, як на час складання постанови, так і вході судового розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача та одночасно третьої особи ОСОБА_3 проти позову заперечували. Надали до суду письмові заперечення. Пояснили, що 06.08.2017 року близько 23-20 год. позивач, керуючи автомобілем «Тойота камрі» д.н.з. НОМЕР_1 в Кременчуці на перехресті вул Перемоги - Першотравневій, здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України. Тому позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України з накладенням штрафу. Просили відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача та одночасно третьої особи наголошує, що у відповідності до ст.9, 77 КАС України позивач не підтвердив доказами свої доводи та мотиви. Натомість постійно змінює покази з метою уникнення відповідальності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд вважає наступне.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що згідно з постановою від 06.08.2017 серії АР № 429948, 06.08.2017 року о 23 год. 20 ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Тойота камрі» д.н.з. НОМЕР_1 в Кременчуці на перехресті вул Перемоги - Першотравневій, здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України.

Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).

Відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Належних доказів правомірності свого рішення відповідач про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, не надав. Сам факт правопорушення (проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору) належними та допустимими доказами не підтверджено.

Натомість, в поясненнях ОСОБА_1 повідомив що проїхав на дозволений зелений сигнал світлофору.

Суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем інспектором не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у зв'язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень і про скасування або визнання нечинним рішення. Отже суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати вказану постанову.

Таким чином, виходячи з вище наведених фактів, враховуючи матеріали справи, суд доходить до висновку що постанова в частині про притягнення ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП має бути скасована.

Зважаючи ж на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вимогу до Управління патрульної поліції України в м. Кременчуці необхідно залишити без задоволення, як безпідставну, та враховуючи що вказаний орган не є юридичною особою .

Керуючись ст.ст. 5-10, 14, 77, 139, 242-246, 250, 295, 297, 286 КАС України, ст.ст. 7, 122, 245, 246, 247, 251, 254, 258, 279 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції України в м. Кременчуці про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 429948, винесену інспектором роти №4 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 06 серпня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ст. 122 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі закрити.

В іншій частині позовні вимоги - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.С. Предоляк