Справа № 572/3198/17
Суддя: Рижий О. А.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сарненський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 572/3198/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року

м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді: О.А. Рижого

при секретарі: Ю.М. Мороз

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення Серія АР № 674320 від 15.12.2017 р.

В адміністративній позовній заяві позивач вказував, що 15 грудня 2017 року відповідачем було винесено постанову про адміністративне правопорушення серія АР № 674320 від 15.12.2017 р., якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

ОСОБА_1 не погодився із винесеною постановою, вважає її незаконною, такою, що не відображає дійсних обставин справи, складеною за відсутності належних доказів та з порушенням чинного законодавства. Позивач вважає, дії відповідача протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню.

З пояснень ОСОБА_1, викладених в позовній заяві вбачається, що він керував транспортним засобом марки "ЛАЗ 699" по а/д Ковель-Ягодин М07 303 км в напрямку с. Кам'яне Случанське, Сарненського району, Рівненської області. Здійснюючи перевезення пасажирів вищевказаним транспортним засобом на авто-дорозі Київ-Ковель-Ягодин М07 303 км 15.12.2017 о 17 год 40 хв. він був зупинений працівниками патрульної поліції. Причини зупинки Інспектори патрульної поліції йому не повідомили. Перевіривши документи позивача було повідомлено, що відносно нього складають постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Після чого, ОСОБА_1 вказує, що заявив клопотання про перенесення розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення на наступний день. Оскільки у зв'язку з тим, що оскільки працівники поліції перевіряли документи 40 хв., він збився з графіку руху та був не згоден з винесеною відносно нього постановою. В адміністративній позовній заяві позивач вказує, що постанова складалася інспектором без врахування його зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки. При складання даної постанови інспектором не було надано жодних доказів вчинення ним вищевказаного правопорушення, не опитано жодних свідків, факт порушення ним правил дорожнього руху оснований на припущеннях, що є порушенням закону.

ОСОБА_1 просив визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення Серія АР № 674320 від 15.12.2017 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., а провадження у справі закрити.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

17.01.2018 р. до суду надійшло клопотання відповідача про відклад справи. 22.01.2018 р. до суду надійшли заперечення від інспектора роти №5 батальйону УПП в Рівненській області, з яких вбачається, що відповідач підтримує позицію викладену в оскаржуваній постанові в підтвердження чого надав суду диск з відеозаписом за участі сторін.

Суд, зважаючи на викладене в адміністративному позові, з'ясувавши позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.12.2017 року інспектором роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ОСОБА_2, виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1, діючи при цьому у відповідності до вимог Закону України "Про Національну поліцію", КУпАП.

Відповідно до постанови в справі про адміністративне правопорушення Серія АР № 674320 від 15.12.2017 року, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно ст. 280 КупАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з пояснень позивача, при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, він був позбавлений надати пояснення до протоколу, чим було порушено його права.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом було переглянуто наданий відповідачем в судовому засіданні відеозапис за участі сторін, з якого вбачається факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а саме п.2.1 г Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.1 КУпАП. З даного відеозапису також вбачається, що інспектор роти №5 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівне ОСОБА_2 роз'яснив ОСОБА_1 його права належним чином.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що прийти до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення - можливо, оскільки відповідачем було надано належні докази, які б свідчили про те, що позивач дійсно скоїв зазначене правопорушення.

Вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.1 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, розмір штрафу відповідає санкції вказаної статті.

В обґрунтування обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не надано жодного доказу.

Відповідно до п. 1.3 розділу 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року "Про правила дорожнього руху", учасники дорожнього руху зобов'язані неухильно виконувати вимоги Правил.

Відповідно до п.1.9 розділу 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року "Про правила дорожнього руху", особи, які порушують правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження по справі суд приходить до висновку, що в цій частині необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критерієм, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за наявними критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративним - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення. А тому в адміністративному позові ОСОБА_3 слід відмовити

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6-8, 77 241-243, 286, 293 КАС України ,-

ВИРІШИВ:

В адміністративному позові ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Житомирського апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Рижий