Справа № 804/6816/17
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 р. Справа № 804/6816/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
представника відповідача Чернишової Я.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в розмірах не більше 2,0 гектара, -
20 листопада 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в розмірах не більше 2,0 гектараУхвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2017 р. провадження по справі було відкрито та справа призначена до судового розгляду.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
28.04.2017 р. ОСОБА_2 звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.
При цьому зазначив, що при поданні заяви додав всі необхідні документи, а саме: довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форма 6-зем) та викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру кадастрової карти (плану) на якій зазначено земельну ділянку площею 2,00 га, яка б могла бути передана ОСОБА_2 у власність.
Однак, зазначив, що дозволу від Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області не отримвав.
З урахуванням зазначеного вище, ОСОБА_2 просить суд зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в розмірах не більше 2,0 гектара.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2017 р. провадження у справі було відкрито та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
В судове засідання, призначене на 29.11.2017 р., з'явився відповідач, позивач до зали судового засідання не з'явився, будь-яких заяв чи клопотань від останнього не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зважаючи на викладене, та, відповідно до ст. 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписуваного технічного засобу судом не здійснювалось.
Представник відповідача щодо задоволення адміністративного позову заперечував, обґрунтовуючи свою позицію запереченнями на адміністративний позов, в яких зазначив що до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області заява щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області не надходила.
При цьому зазначила, що до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області 06.06.2017 р. від ОСОБА_2 надійшло клопотання, яке зареєстроване за №С-6097/0/5-17 стосовно розгляду питання щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації.
Так, за результатами розгляду клопотання та доданих до нього документів Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області було надано відповідь від 03.07.2017 р. №С-6097/0-3181/6-17, яка є, як зазначає відповідач, вмотивованим роз'ясненням щодо ненадання дозволу на розробку проекту, прийнятим у відповідності до чинного законодавства України і є відмовою.
При цьому, 18.07.2017 р. до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області надійшло клопотання ОСОБА_2 від 18.07.2017 р. за вх.№С-6097/1/5-17 стосовно роз'яснення питання щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації.
Відповіддю від 16.08.2017 р. №С-6097/1-5160/6-17, Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області, як зазначає відповідач, вмотивовано роз'яснило ОСОБА_2 щодо ненадання дозволу на розробку проекту землеустрою, прийнятим у відповідності до чинного законодавства України, яка і є відмовою.
З урахуванням зазначеного вище, відповідач вважає позовні вимоги позивача безпідставними та просить суд у задоволенні пред'явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В судове засідання, призначене на 29.11.2017 р. з'явився повноважний представник відповідача.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
ОСОБА_2 є учасником антитерористичної операції, що підтверджується посвідченням від 02.10.2015 р. Серія НОМЕР_1, копія якого міститься в матеріалах справи.
15.05.2017 року в Єдиному вікні із земельних питань для учасників АТО за вх. №7954 було зареєстровано клопотання ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Шевченківської сільської (селищної) ради, Криворізького району, Дніпропетровської області із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації.
До клопотання було додано наступні документи, а саме: копія паспорта заявника, копія ідентифікаційного коду заявника, довідка по формі 6-зем; згода на збір та обробку персональних даних; документ, що посвідчує учасника в антитерористичній операції (посвідчення, довідка).
Зазначене вище клопотання з доданими до нього документами було зареєстровано в Головному управлінні Держгеокадастру у Дніпропетровській області 06.06.2017 року за вх. № С-6097/0/5-17.
03.07.2017 р. Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області було надано відповідь ОСОБА_2 від 03.07.2017 р. за №С-6097/0-3181/6-17 на клопотання останнього від 06.06.2017 р. за вх. № С-6097/0/5-17 щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, з тексту якого вбачається, що в наданому пакеті документів, встановлено, що земельна ділянка не зареєстрована для учасників АТО.
При цьому, у відповіді зазначено про наявність Постанови Кабінету міністрів України "Деякі питання удосконалення управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними" від 07.06.2017 р. №413, якою затверджено Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними та, що при розгляді графічних матеріалів, які були наявні в наданому пакеті документів, встановлено, що земельна ділянка не зарезервована для учасників АТО.
При цьому, 18.07.2017 р. за вх.№С-6097/1/5-17 ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області було подано клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації.
16.08.2017 р. Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області було надано відповідь ОСОБА_2 від 16.08.2017 р. за №С-6097/1-5160/6-17 на клопотання останнього від 18.07.2017 р. за вх. № С-6097/1/5-17 стосовно землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2 га, якою не надано дозволу на розробку проекту землеустрою прийнятим у відповідності до чинного законодавства України.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері правового статусу ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприянню формування в суспільстві шанобливого ставлення до них та земельних відносин регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР, Земельного кодексу України від 25.10.2001 р. №2768-III, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», тощо.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.14 ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.
07.06.17 Кабінет міністрів України Постановою № 413 "Деякі питання удосконалення управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними" затвердив Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними та, що при розгляді графічних матеріалів, які були наявні в наданому пакеті документів, встановлено, що земельна ділянка не зарезервована для учасників АТО
Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.
До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно абз. 1 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Стаття 8 КАС України зазначає, що принципами здійснення правосуддя в адміністративних судах є: верховенство права; законність; рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі; гласність і відкритість адміністративного процесу; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, установлених цим Кодексом; обов'язковість судових рішень.
Зокрема, стаття 10 КАС України визначає рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, а відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частина 1 статті 71 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та враховуючи зазначені вище обставини у справі суд зазначає наступне.
Проаналізувавши лист Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 16.08.2017 р. №С-6097/1-5160/6-17 судом встановлено, що зазначений лист не містить в собі ані дозволу на розроблення проекту землеустрою, ані вмотивованої відмови у його наданні з посиланням на підстави, перелічені в ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.
Відтак, у вказаному листі відповідач не прийняв жодного рішення, передбаченого абз. 1 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, за його клопотанням від 18.07.2017 року.
Відповідно до вказаного розділу єдине згадування учасників антитерористичної операції наведено в наступному контексті: Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні - надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації відповідно до зазначених переліків, насамперед учасникам антитерористичної операції.
Отже, вказана Стратегія не містить в собі жодних застережень у наданні земельних ділянок учасникам антитерористичної операції, а навпаки встановлює додаткові гарантії такого надання зазначеним особам.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав свого обов'язку по реалізації своєї компетенції та безпідставно не визначився із тим, надавати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою або вмотивовано відмовити йому в цьому.
При цьому, Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", в статті 1 дає визначення поняття принципу мовчазної згоди, а у статті 4-1 цього ж Закону визначає умови та порядок його реалізації.
Статтею 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" передбачено, що принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.
Відповідно до частини 6 ст. 4-1 вказаного Закону, у разі якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано або не направлено документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, то через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Копія заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття є підтвердженням подачі заяви та документів адміністратору або дозвільному органу.
Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.
Відповідно абз. 3 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачає, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Таким чином, враховуючи те, що відповідачем не було прийнято відповідного рішення протягом 30 днів після надходження документів, за умови дії принципу "мовчазної згоди", суд вважає, що позивач мав повне право на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства.
При цьому суд зазначає, що адміністративний суд наділений дієвим важелем проти незаконних дій з боку представників влади України і здійснених ними в трактуванні дискреційних повноважень.
Виходячи з аналізу нормативно-правової бази та приймаючи до уваги конкретні обставини, встановлені по цій справі, застосування законодавцем принципу "мовчазної згоди" для суб'єкта владних повноважень, суд вважає, що зобов'язання судом відповідача вчинити зазначені дії не буде підміною повноважень, а буде лише способом відновлення порушених прав та інтересів позивача, законності та справедливості в цілому, як це дозволено суду, зокрема, Конституцією України.
Таким чином, зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства.
За таких підстав, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в розмірах не більше 2,0 гектара, - підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в розмірах не більше 2,0 гектара - задовольнити.
Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в розмірах не більше 2,0 гектара.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова