Справа № 336/4358/17
Суддя: Марко Я. Р.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/4358/17
Провадження № 2-а/336/24/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Марко Я.Р., при секретарі Палубінській К.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця в частині стягнення з боржника виконавчого збору,-

ВСТАНОВИВ:

Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя звернулось до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 13.07.2017 року ВП № 54299581 в частині стягнення з Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виконавчого збору у розмірі 12 800,00 грн. та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 13.07.2017 року ВП № 54299581 в частині стягнення з Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виконавчого збору у розмірі 12 800, 00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 26.07.2017 року на адресу Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя надійшла постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 від 13.07.2017 року ВП № 54299581 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-3161/11 виданого 16.06.2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про зобовязання призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначено залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням різниці, яка була виплачена за період з 16.09.2010 року по 22.07.2011 року.

Відповідно до пункту 3 вищевказаної постанови з боржника стягується виконавчий збір у сумі 12 800, 00 гривень. На думку позивача, вказана постанова в частині стягнення виконавчого збору з боржника є незаконною, протиправною та такою, що порушує його права, оскільки Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя саме за рахунок коштів Державного бюджету України реалізує бюджетну програму щодо виплат пенсій зазначеній категорії осіб, а тому відповідно до положень пункту 3 частини 5 статті 27 Закону України від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження», виконавчий збір з Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя не стягується. Крім того, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 27 Закону виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів, до яких, у розумінні положень Закону, відноситься й пенсійні виплати, перераховані та виплачені за судовим рішенням.

У судове засідання представник позивача не з'явився. В матеріалах справи міститься його заява за змістом якої останній просить суд розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити.

Представник відповідача також в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзиву або будь-яких заяв до суду не надсилав.

У відповідності до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 від 13.07.2017 року ВП № 54299581 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-3161/11, виданого 16.06.2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про зобовязання здійснити нарахування та провести відповідні виплати підвищення до пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, виходячи з розміру встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, за період з 16.09.2010 року до зміни діючого законодавства, з врахуванням раніше виплачених сум зазначеного підвищення (а.с.25-26).

Одночасно вказаною постановою державним виконавцем прийнято рішення про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12 800, 00 гривень.

Оскільки предметом оскарження є рішення державного виконавця, прийняте 13.07.2017 року, то спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статі 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4, 5 та 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016р. № 2832/5, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції, яка діяла на час ухвалення рішення судом на користь ОСОБА_3М.) дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року №440, з метою реалізації Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Відповідно до вказаного Порядку виконанню підлягають рішення - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

На виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2011 року за № 2-а-3161/11, за період з 16.09.2010 року по 22.07.2011 року ОСОБА_2, згідно з розпорядженням № 177020 від 02.10.2014 року було нараховано надбавку до пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Отже, виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2011 року по справі №2-а-3161/11, в частині виплати зазначених коштів, повинно здійснюватися за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень судів у порядку встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Крім того, як вже зазначалось судом, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі.

Підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов'язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати.

Отже, на підставі аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку, що підвищення до пенсії, яке встановлено було ОСОБА_2 за рішенням суду у спірних відносинах, є додатковою виплатою вказаній особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов'язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати, а тому в свою чергу є періодичним платежем.

На підставі вищевикладеного, у зазначеному виконавчому провадженні Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя повинно бути звільненим від сплати виконавчого збору на підставі статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 9, 90, 229, 246, 250, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 1, 18, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця в частині стягнення з боржника виконавчого збору задовольнити.

Визнати протиправною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 13.07.2017 року ВП № 54299581 в частині стягнення з Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виконавчого збору у розмірі 12 800, 00 грн.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 13.07.2017 року ВП № 54299581 в частині стягнення з Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виконавчого збору у розмірі 12 800, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Я.Р.Марко