Справа № 462/4628/17
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/11547/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Кушнерика М.П., Старунського Д.М.

за участю секретаря судових засідань: Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2017 року (суддя Палюх Н.М.) у м. Львові у справі № 462/4628/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

позивач ОСОБА_3 03.10.2017 звернувся в суд із адміністративним позовом до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова у якому просить визнати незаконною відмову відповідача в призначенні йому пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати його включити періоди роботи з 23.07.1984 по 30.10.1987 у Ворошиловградському автобусному заводі, з 17.11.1987 по 10.07.1996 в АТМ МП «Совтрансавто-Луганськ», з 17.07.2007 по 15.12.2009 у ПАТ «Луганськтепловоз» до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та призначити таку пенсію.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 27.10.2017 позов задоволено частково. Визнано рішення Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про відмову ОСОБА_3 в призначенні пенсії на пільгових умовах неправомірною. Зобов'язано Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_3 періоди його роботи у Ворошиловградському автобусному заводі з 23.07.1984 по 30.10.1987 та в АТП МП «Совтрансавто-Луганськ» з 17.11.1987 по 10.07.1996. Зобов'язано Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова управління Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 19.07.2017 з врахуванням періодів його роботи періоди його роботи в АТП МП «Совтрансавто-Луганськ» з 17.11.1987 по 10.07.1996 та у Ворошиловградському автобусному заводі з 23.07.1984 по 30.10.1987 та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що документи за період роботи з 30.10.1988 по 10.07.1996 в АТП МП «Совтрансавто-Луганськ» відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 12.08.1993 № 637 не представлені, а також документи за період роботи з 23.07.1984 по 30.10.1987 у Ворошиловградському автобусному заводі, видані Архівним управлінням адміністрації м. Луганська Луганської народної республіки, відповідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вважаються незаконними, а відтак, не вбачається законних підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Позивачем подано заперечення на апеляційну скаргу.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу заперечив та просить залишити її без задоволення.

Згідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Судом першої інстанції встановлено, що в 2015 році у зв'язку із проведенням антитерористичної операції ОСОБА_3 змушений був покинути своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, та переміститись проживати до АДРЕСА_2. Управлінням праці та соціального захисту населення Львівської міської ради 12.05.2016 видано ОСОБА_3 довідку № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Позивач 19.07.2017 звернувся до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення та відповідно до п. 2 Розділу ХV (Прикінцеві положення) Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом № 6691/04-17 від 07.09.2017 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії, оскільки документи за період роботи з 30.10.1988 по 10.07.1996 в АТП МП «Совтрансавто-Луганськ» відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 12.08.1993 № 637 не представлені, а також документи за період роботи з 23.07.1984 по 30.10.1987 у Ворошиловградському автобусному заводі, видані «Архівним управлінням адміністрації м. Луганська Луганської народної республіки», відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є незаконними, а відтак, не має підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивачу.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, оскільки відповідач не довів правомірність свого рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу, а пільговий стаж ОСОБА_3 підтверджується сукупністю наданих доказів: записами в трудовій книжці, довідками, іншими первинними та архівними документами та індивідуальними даними про застраховану особу.

Крім того, з метою повного захисту прав позивача суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог відповідно до ст. 11 КАС України та зобов'язав управління повторно розглянути заяву ОСОБА_3 з врахуванням спірного періоду та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно п.п. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-У1, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі п. «б» ч. 1ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі - Порядок № 637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їхніх правонаступників. У такій довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включено цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

На виконання даного припису Міністерство праці та соціальної України наказом від 18.11.2005 № 383 затвердило Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №145/11731.

Цей порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні па період роботи особи.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок, постанова № 422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Згідно з Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, під час визначення права на пенсію застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи (в період до 01 січня 1992 року діяли Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1 173; у період після 01 січня 1992 Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162; Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працював на Ворошиловградському автобусному заводі з 23.07.1984 по 30.10.1987 років в цеху експортних причепів електрозварником на півавтоматичних машинах в середовищі вуглекислого газу 3-го розряду, що підтверджується наказами Ворошиловградського автобусного заводу: від 23.07.1984 № 736/к про прийняття ОСОБА_3 на роботу; від 19.01.1985 № 61/к про присвоєння 4-го розряду та від 30.10.1987 № 1215/к про його звільнення з роботи з 30.10.1987 за власним бажанням, а також записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 09.07.1982.

Записами трудової книжки також підтверджується робота позивача в період з 17.11.1987 по 10.07.1996 років в АТМ МП «Совтрансавто-Луганськ» в реммайстерні електрогазозварником 4-го розряду.

Ці посади електрозварника на півавтоматичних машинах в середовищі вуглекислого газу та електрогазозварника зазначені в Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що були чинними на період роботи позивача.

З довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, виданих 14.06.2017 № 79/1, № 79/2 ТзОВ «Консалтинговим центром «Персона», якому були передані на зберігання документи, зокрема АТП МП ««Совтрансавто-Луганськ» (а.с. 6), видно, що ОСОБА_3 виплачувалась заробітна плата, яка враховується при обчисленні пенсії, в період з листопада 1987 року по липень 1996 року і на які нараховано страхові внески. Вказані довідки видані на підставі особових рахунків за 1987-1996 роки, які знаходяться на зберіганні в архіві підприємства за адресою: м. Луганськ, вул. Бакинських Комісарів, 155 (а.с. 13-14).

Під час розгляду справи зауваження до професії та трудової книжки в частині визначення права на призначення пільгової пенсії по списку № 2 у відповідача відсутні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження пільгового стажу його роботи, що надає право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом з тим, згідно ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі не можуть бути підставою для відмови у призначенні та нарахуванні пенсії. Тому посилання відповідача на те, що організація знаходиться на тимчасово непідконтрольній території, що не уможливлює проведення перевірки поданих документів, як на підставу для відмови в призначенні пенсії, є необґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності довідок, які підтверджують пільговий характер роботи, оскільки їх відсутність не є безумовною підставою для неврахування періодів роботи позивача до пільгового стажу, за умови, що факт роботи ОСОБА_3 підтверджено трудовою книжкою, яка згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Крім того, суд першої інстанції дійшов вірного висновку з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача, у зв'язку з чим, для повного захисту прав позивача правомірно вийшов за межі позовних вимог відповідно до ст. 11 КАС України (в редакції, чинній на час звернення до суду) та зобов'язав управління повторно розглянути заяву позивача з врахуванням спірного періоду та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2017 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя-доповідач: О.М. Гінда

Судді: М.П. Кушнерик

Д.М. Старунський

Повне судове рішення складено 01.02.2018