Справа № 760/21494/17
Суддя: Кізюн Л. І.
Дата ухвалення: 2018-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/217/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Продан М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного( письмового) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків з урахуванням довідки про заробітну плату в зоні відчуження №23 від 14.09.1999 року, виданої Комунальним автотранспортним підприємством; зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести позивачу перерахунок та виплату пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків з урахуванням довідки про заробітну плату №23 від 14.09.1999 року, виданої Комунальним автотранспортним підприємством за період його роботи в зоні відчуження - 1986 р. з моменту його повторного звернення до відповідача, а саме з вересня 2016 року.

В обґрунтування вказаного позову позивач посилається на те, що перебуває на обліку в Правобережному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію як інвалід -ліквідатор 1 групи ЧАЕС. Позивач являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, та відповідно доЗакону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на перерахунок пенсії в розмірі фактичних збитків за період роботи в зоні відчуження відповідно до пільгової довідки, яка підтверджує факт такої роботи.

Зазначає, що статус ліквідатора він отримав у зв'язку з тим, що в 1986 році в період з 27-го квітня з основного місця роботи у Київське автотранспортне підприємство 09125 (потім 13032) відряджався у зону відчуження для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В вересні 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії в розмірі фактичних збитків згідно зазначених сум відповідно до довідки №23, виданої у вересні 1999 року Київським автотранспортним підприємством 13032 про заробітну плату в зоні ЧАЕС за період роботи - 27.04.1986 року, а також посилаючись на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким передбачено таке право.

На таке звернення він отримав відмову-відповідь лише під час особистого звернення в квітні 2017 року.

Вказана відмова була мотивована тим, що з поданих позивачем документів вбачається відсутність первинних документів, підстав видачі довідки заробітної плати. Таким чином, зазначені у листі відповідача обставини, ставлять під сумнів факт отримання заробітної плати у період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивача в період - 27.04.1986 року.

Працівники Управління відмовились перераховувати пенсію, повідомивши про недостатність наявних документів для перерахунку пенсії в розмірі фактичних збитків з рахуванням довідки №23 від 14.09.1999 року та порадили звернутися до суду. Таким чином, позивачу досудовим шляхом не вдалося відстояти своє передбачене законодавством право на перерахунок пенсії в розмірі фактичних збитків згідно зазначених сум відповідно до довідки №23 від 14.09.1999 року, виданої Комунальним автотранспортним підприємством про заробітну плату в зоні ЧАЕС за період роботи - 27 квітня 1986 року, згідно якої йому було нараховано пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків з дня встановлення інвалідності - 12.07.1999 року.

Позивач отримав листа за №37494/07 від відповідача, згідно якого йому було відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» через те, що відсутні первинні документи, на підставі яких видавалась довідка про заробітну плату за №23 від 14.09.1999 року.

Позивач не погоджується з відмовою у перерахунку та виплаті пенсії, вважає її незаконною, а такі дії відповідача безпідставними, протиправними та такими, що порушують його конституційні права на пенсійне забезпечення, а тому змушений звернутися з позовом до суду.

Ухвалою суду від 27 листопада 2017 року, позовну вимогу ОСОБА_1 про зобов'язання Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за період до 12 квітня 2017 року залишено без розгляду.

В іншій частині вимог відкрито скорочене провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов'язання вчинити певні дії, в межах строку звернення до суду за період з 12 квітня 2017 року (а.с.а.с. 26-27).

Від Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до суду надійшов відзив на адміністративний позов, відповідного до якого Управління просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.а.с. 32-33).

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України прийнято Закон України №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Так, пунктом 10 частини першої розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 03 жовтня 2017 року визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із тим, що скорочене провадження у даній справі було відкрито до набрання чинності редакції Кодексу адміністративного судочинства України від 03 жовтня 2017 року, то вказана справа повинна розглядатись за правилами, що діють після набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Пунктом 3 частини 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Беручи до уваги зміст наведених норм та відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні за їх участю, суд вважає за можливе розглянути дану справу за правилами спрощеного позовного провадження ( у письмовому провадженні).

Вивчивши доводи позовної заяви, додані до неї документи, суд встановив і врахував наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Призначення та виплата пенсій згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснюються із застосуванням Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних із усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у зазначені законом періоди.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено пільги по зниженню пенсійного віку особам, які мають статус учасників та потерпілих внаслідок аварії на ЧАЕС, порядок призначення пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків та їх розміри.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено порядок виплати, строки призначення пенсій, порядок їх перерахунків, пенсійний вік виходу на пенсію, перелік документів, необхідних для призначення пенсій та порядок визначення страхового стажу роботи та розмірів пенсій потерпілим особам.

Абзацем 1 ст. 55 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії призначаються із зменшенням пенсійного віку.

При зверненні за призначенням пенсії із зниженням пенсійного віку, визначеного цим Законом, особа повинна надати посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС.

Статтею 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що документами, які підтверджують статус громадян та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС, також такі особи повинні надати довідку ф. 122 (за установленою формою), яка затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питань 122 від 09.03.1988 року.

Основний документ, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС безпосередньо в зоні відчуження є довідка ф. 122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та є інвалідом І групи. Перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

28.10.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії в розмірі фактичних збитків згідно зазначених сум відповідно до довідки №23 від 14.09.1999 року, виданої Комунальним автотранспортним підприємством про заробітну плату в зоні ЧАЕС за період роботи - 27 квітня 1986 року.

У відповідь на подану заяву листом від 11.11.2016 року за №37494/07 Управлінням було зазначено про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії позивачу. Вказана відмова була мотивована тим, що надана позивачем довідка №23 від 14.09.1999 року, видана Комунальним автотранспортним підприємством про заробітну плату в зоні ЧАЕС, не підтверджена первинними документами (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п.1 цього Порядку визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно з пп. 4 п. 3 даного Порядку у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищень посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження, з якої визначається пенсія складається з грошової виплати за перебування у резерві в стані бойової готовності та одноразової винагороди відповідно до наказу МВС СРСР від 26.05.1986 № 0149.

Абзацом першим пункту 1 наказу МВС СРСР від 17.05.1986 № 0149 «Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», було наказано, зокрема, міністру внутрішніх справ Української PCP дозволяти, за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії, здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов'язаних, що зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC у III зоні небезпеки у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмірі.

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29.10.1992 № 09-3751/1032/3к/13-412/308 в разі, якщо робота в зоні відчуження оплачена невірно, без урахування урядових рішень, то повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати згідно із законодавством. При цьому, визначена таким чином заробітна плата не індексується, не виплачується, а тільки враховується при нарахуванні пенсії.

Відповідно до листа Мінсоцполітики від 09.06.1995 № 224/8.13 передбачено, що підприємства і організації в разі неправильної оплати праці в зоні відчуження повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Таким чином, підставою для обчислення пенсії у розмірі відшкодування фактичних збитків є довідка про заробітну плату, одержану за період роботи в зоні відчуження. Довідка про заробітну плату видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією, де працювала особа, яка звертається за призначенням (перерахунком) пенсії. Якщо такі підприємства ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки видаються правонаступником або державними архівними установами.

Довідки про заробітну плату видаються на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. При цьому, якщо довідка видається архівними установами то архіви не мають повноваження здійснювати будь-які бухгалтерські розрахунки, а тільки відображати суми які зазначені в документах що знаходяться на зберіганні.

Форму довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках затверджено наказом Міністерства соціального захисту населення України № 644 від 12.10.2012 року.

У випадку неможливості відобразити складові згідно яких було обчислено розмір заробітної плати, за завою особи на підприємстві розглядається дане питання на комісії по трудовим спорам в установленому законодавчому порядку.

Таким чином, для призначення пенсії позивач повинен надати довідку, встановленої форми про заробітну плату отриману за період роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, фактичної тривалості робочого дня і місця її виконання, характеру виконуваної роботи, що повинно бути відображено в довідці, виданій підприємством, установою, організацією, де працювала особа.

В даному випадку позивачем Управлінню така довідка була надана (а.с. 14).

Посилання представника відповідача в письмових запереченнях на те, що довідка №23 від 14.09.1999 року видана позивачу Комунальним автотранспортним підприємством про заробітну плату в зоні ЧАЕС за період роботи - 27 квітня 1986 року не підтверджена первинними документами, має формальний характер, оскільки чинним законодавством не передбачено надання окрім довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження підтверджувати її додатково первинними документами.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту, а тому вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та ґрунтуються на тих нормах, які підлягають застосуванню при даних правовідносинах.

Статтею 22 Конституції України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, крім того передбачено, що конкретні права та свободи визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, оскільки відповідач діяв в межах своїх повноважень, вимога про визнання дій відповідача незаконними задоволенню не підлягає.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 1, 2, 5, 77, 241, 244, 246, 255, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві з 12 квітня 2017 року провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків з урахуванням довідки про заробітну плату за № 23 від 14.09.1999 року, виданої Комунальним автотранспортним підприємством за період його роти в зоні відчуження - 27 квітня 1986 року.

У решті вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І. Кізюн