Справа № 264/6137/17
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/6137/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя під головуванням судді Іванченко А.М., за участю секретаря Собакінських С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 1159 від 09 серпня 2017 року про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360,00 гривень.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 09 серпня 2017 року відповідачем була винесена постанова та накладено стягнення за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення правил благоустрою території міста Маріуполя через захаращення ділянки 5 м. на 3 м. для розміщення кавунів. Стверджує, що при винесені даної постанови були порушені вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП. Адміністративною комісією Виконавчого комітету Маріупольської міської ради не був виконаний обов'язок щодо повного, всебічного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, встановлення чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідження наявних у справі доказів, надання їм належної правової оцінки і, як наслідок, було прийняте незаконне, необґрунтоване і невмотивоване рішення. Крім того, зазначена постанова була винесена за порушенням норм чинного законодавства ще й тому, що позивачеві не було забезпечено право на подання пояснень та зауважень, на ознайомлення належним чином з матеріалами справи, а також не надано можливості представити представника для захисту своїх прав, оскільки йому взагалі не повідомляли про дату та час розгляду протоколу. На підставі цього вважає, постанову протиправною та необґрунтованою.

Позивач у судовому засіданні свою провину визнав, просив суд зменшити суму штрафу оскільки на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення, в яких зазначила, що 28 липня 2017 року об 11:00 годині працівниками Кальміуського відділу поліції ГУНП в Донецькій області було складено протокол № 159887 у виношені позивача, що на АДРЕСА_1 біля дитячого садка захаращив ділянку 5м. на 3м. для розміщення кавунів, що є порушенням ст. 152 КУпАП України та п.п. 11 п. 15 Розділу 15 Правил благоустрою території м. Маріуполь, затверджених рішенням Маріупольської міської ради від 24 червня 2011 р. № 6/8-616 зі змінами та доповненнями внесеними рішенням міської ради від 20 серпня 2011р. № 06/11-962, від 16 квітня 2013 р. № 6/27-3040 та від 23 грудня 2016 р. № 7/14-1099.

Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 липня 2017 року об 11:00 годині працівниками Кальміуського відділу поліції ГУНП в Донецькій області було складено протокол № 159887 у виношені позивача, що на АДРЕСА_1 біля дитячого садка захаращив ділянку 5м. на 3м. для розміщення кавунів, чим порушив ст. 152 КУпАП України та п.п. 11 п. 15 Розділу 15 Правил благоустрою території м. Маріуполь, затверджених рішенням Маріупольської міської ради від 24 червня 2011 р. № 6/8-616 зі змінами та доповненнями внесеними рішенням міської ради від 20 серпня 2011р. № 06/11-962, від 16 квітня 2013 р. № 6/27-3040 та від 23 грудня 2016 р. № 7/14-1099.

09 серпня 2017 року Адміністративною комісією Виконавчого комітету Маріупольської міської ради було винесено постанову № 1159, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 1360,00 грн.

В частині 1 статті 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Стаття 6 у ч. 1 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії виконавчих органів сільських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, зокрема, передбачені статтею 152 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності дотриманий передбачений законом процесуальний порядок. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 159887 від 27 липня 2017 року та долучених до них матеріалів (фото, пояснення) ОСОБА_1 самовільно без наявності дозвільних документів захаращив ділянку 5м. на 3м. для розміщення кавунів навпроти будинку АДРЕСА_1, чим порушив правила благоустрою території м. Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради від 24 червня 2011 р. № 6/8-616 зі змінами та доповненнями внесеними рішенням міської ради від 20 серпня 2011р. № 06/11-962, від 16 квітня 2013 р. № 6/27-3040 та від 23 грудня 2016 р. № 7/14-1099.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наданими відповідачем протоколом про адміністративне правопорушення та фотоматеріалами. Факт самовільного захаращення ділянки для розміщення без отримання на це дозвільних документів визнано самим позивачем.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Таким чином, зібраними у справі доказами доведено, що висновок відповідача про винуватість позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, є обґрунтованим.

Водночас, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, до обставин, що підлягають обов'язковому встановленню відносяться чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його скоєнні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом'якшують, або обтяжують відповідальність, чи спричинено моральну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також чи є інші обставини, які мають значення для вірного розгляду справи.

Разом з тим, з метою індивідуалізації відповідальності закон (частина 2 статті 33 КУпАП) вимагає від органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справу, під час накладення стягнення враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.152 КУпАП порушення, зокрема, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян суб'єктів підприємницької діяльності від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте, згідно з статтею 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тобто при притягненні особи до адміністративної відповідальності, вид і розмір стягнення має визначатися виходячи зі значності вчиненого правопорушення та мати достатній виховний характер для правопорушника.

В даному випадку, вказані обставини відповідачем не визначались, що виходячи з положень чинного законодавства, має наслідком порушення одного з принципів адміністративної відповідальності, а саме, що визначений вид адміністративного стягнення та його розмір має відповідати значимості вчиненого правопорушення.

Натомість відповідач, визнаючи провину позивача, застосував адміністративне стягнення в межах санкції ст.152 КУпАП шляхом накладення штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної статті, незважаючи на те, що позивач має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4,ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 що підтверджується наданими ним документами, та накладення максимального розміру штрафу в такому випадку буде вкрай важким для матеріального становища його сім'ї та дітей, тобто, в порушення вимог ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення не було враховано особу порушника, його майновий та сімейний стан, у зв'язку із цим рішення комісії про призначення штрафу в максимальному розмірі є необґрунтованим та незаконним.

Відповідно до пояснень позивача, документи з Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради він не отримував, дізнався про існування постанови Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради лише 22 листопада 2017 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушенні серії АА 159887, розгляд адміністративної справи призначався на 08 серпня 2017 року, але з наданих відповідачем матеріалів вбачається чек про відправку рекомендованої кореспонденції з повісткою, в якій вказана дата розгляду справи на 09 серпня 2017 року.

Стороною відповідача не надана інша інформація з якої вбачався б факт повідомлення відповідача про розгляд справи, отже суд вважає доцільним признати поважним причину пропуску звернення до суду та відновити строк для звернення.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності, вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову та зменшення суми стягнення з 80 до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Керуючись статтями 19, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення -задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КпАП України та піддати його адміністративному стягненню у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850,00 грн.

На рішення суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. М. Іванченко