Справа № 440/2036/17
Суддя: Кос І. Б.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №440/2036/17
Провадження № 2-а/440/101/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кос І.Б.,

при секретарі Дутка С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Буську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРОП №2 Буського ВП Кам»янка-Бузького ВП ГУНП України в Львівській області Васильців Мар»яни Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. Покликається на те, що постановою інспектора Буського ВП Кам»янка-Бузького ВП ГУНП України в Львівській області Васильців Мар»яни Василівни від 16.11.2017 року його визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. Згідно вказаної постанови, 16 листопада 2017 року о 14.15 год. він керував автомобілем НОМЕР_1 на ділянці дороги сполученням Красне-Буськ без ввімкнених фар ближнього світла

Позивач у судове засідання не з'явився, направив суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, та задоволити його позовні вимоги.

Відповідач у справі інспектор СРОП №2 Буського ВП Кам»янка-Бузького ВП ГУНП України в Львівській області Васильців М.В., яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового розгляду у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як убачається із оскаржуваної постанови серії БР № 161888 від 16.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України, оскільки той керував транспортним засобом марки ВАЗ 2105, держаний номерний знак НОМЕР_2 на ділянці дороги сполученням Красне-Буськ без ввімкнених фар ближнього світла, чим порушив пункт 9.8 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 9.1 (г) Правил дорожнього руху України попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби. Згідно п.п. 9.8 Правил дорожнього руху України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та інше. Денні ходові вогні (ДХО), це зовнішні світлові прилади. З точки зору ПДР вони є попереджувальним сигналом. Вимоги до його ввімкнення містяться в розділі 9 ПДР «Попереджувальні сигнали», а не в розділі 19 ПДР «Користування зовнішніми світловими приладами». Отже, користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР, а користування попереджувальними сигналами розділом 9 ПДР. Таким чином, за не ввімкнений за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денний ходовий вогонь або ближнє світло настає відповідальність за ст. 125 КУпАП.

З огляду на це, суд вважає, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки, як зазначено у постанові у справі про адміністративне правопорушення, останній під час зупинки інспектором вже рухався по автодорозі, а в розумінні ч. 2 ст. 122 КУпАП України, відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що передбачено п. п. 9.2, 9.7 Правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З врахуванням викладеного суд вважає, що постанова підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення не підтверджена належними доказами скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Відповідно до положення ст.284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Поряд із цим даний спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Тому, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. Відтак, із врахуванням встановлених судом обставин, які спростовують винуватість позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити частково.

Ураховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 11, 69, 71, 86, 159-163, 167 КАС України, ст.ст. 245, 251, 293, 294 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 161888 від 16 листопада 2017 року, винесену інспектором Буського ВП Кам»янка-Бузького ВП ГУНП України в Львівській області Васильців Мар»яною Василівною про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень.

В решті позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. Б. Кос