Справа № 2-а-2106/11
Суддя: Гринишина А. А.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 2-а-2106/11

Провадження № 8-а/142/1/18

"06" лютого 2018 р. смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., отримавши заяву ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 відділ поліції ГУНП України у Вінницькій області в особі Піщанського відділення поліції, про перегляд постанови суду від 08 вересня 2011 року за виключними обставинами по справі № 2-а 2106/11,-

ВСТАНОВИЛА:

15 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, відповідач ОСОБА_2 відділ поліції ГУНП України у Вінницькій області в особі Піщанського відділення поліції, про перегляд постанови суду від 08 вересня 2011 року за виключними обставинами по справі № 2-а 2106/11 за його позовом до дільничного інспектора Піщанського РВ ГУМВС України у Вінницькій області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 у порядку адміністративного судочинства про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та її закриття.

Ухвалою від 18 січня 2018 року зазначену заяву залишено без руху, а заявнику вказано на усунення недоліків заяви шляхом звернення до суду із клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд рішення суду за виключними обставинами.

02 лютого 2018 року заявником ОСОБА_1 в межах встановленого десятиденного строку подано заяву про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2011 року у звязку з виключними обставинами по даній справі. На обґрунтування причин пропуску тридцятиденного строку звернення до суду з питання перегляду судового рішення за виключними обставинами з дня офіційного оприлюднення Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року №3-рп/2015 у справі №1-6/2015, заявник ОСОБА_1 пояснив, що з 15 грудня 2017 року набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно п.1 ч.5 ст.361 та ст.362 КАС з 15 грудня 2017 року у нього, вважає заявник, виникло право на подання заяви про перегляд постанови суду у звязку з виключними обставинами у разі встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону або його окремого положення, застосованого при вирішенні справи. У резолютивній частині постанови Піщанського районного суду від 08 вересня 2011 року зазначено, що вона є остаточною і оскарженню не підлягає, тобто, стверджує заявник, суд застосував в даному випадку частину 2 статті 171-2 КАС України. Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року №3-рп/2015 у справі №1-6/2015 частина 2 статті 171-2 КАС України була визнана неконституційною з 30 квітня 2015 року. Оскільки зазначене рішення Рішенням Конституційного Суду України було оприлюднено 30 квітня 2015 року, а право на подання заяви про перегляд постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2011 року у звязку з виключними обставинами у нього виникло 15 грудня 2017 року, заявник вважає, що зазначений тридцятиденний строк має бути поновлений судом.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку, вважаю, що сформульоване в нії клопотання про поновлення строку слід відхилити, а заяву про перегляд постанови суду за виключними обставинами по справі №2а-2106/11 повернути заявнику без розгляду з наступних підстав.

Звернувшись до суду 15 січня 2018 року із заявою про перегляд постанови суду за виключними обставинами по справі №2а-2106/11, заявник ОСОБА_1 послався на ст.ст. 361-369 КАС та мотивував заяву тим, що постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2011 року його позовна заява до дільничного інспектора Піщанського РВ ГУМВС України у Вінницькій області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 задоволена частково, у даній постанові зазначено, що вона є остаточною і оскарженню не підлягає згідно ч.2 ст.171-2 КАС України. Проте Рішенням Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року №3-рп/2015 у справі №1-6/2015 частина 2 статті 171-2 КАС України у редакції станом день винесення постанови суду 08 вересня 2011 року, яка була застосована при вирішенні даної справи, була визнана неконституційною. На підставі п.1ч.5ст.361 КАС України, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року, заявник вважає, що є підстави для перегляду постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2011 року по даній справі за виключними обставинами, які були встановлені заявником 15 грудня 2017 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.363 КАС заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини пятої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України. Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року №3-рп/2015 у справі №1-6/2015 офіційно оприлюднено в Офіційному віснику України (офіційне видання) від 30.04.2015 2015 р., № 32, стор. 20, стаття 926, код акта 76539/2015.Заяву про перегляд рішення суду заявником подано 15 січня 2018 року, тобто з порушенням тридцятиденного строку з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.

В обґрунтування заяви від 02 лютого 2018 року заявником вказано як на поважність причин пропуску вказаного строку те, що право звернення до суду у нього виникло лише 15 грудня 2017 року з набранням чинності новою редакціє КАС, до вказаної дати заявник не був наділений правом звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення у звязку з виключними обставинами.

Відповідно до ч.3 ст. 3 КАС, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. У наведеній нормі відтворюється загальне правило про дію закону в часі, згідно з яким застосовуються норми, чинні на момент вчинення дій. Отже, у випадку звернення заінтересованих осіб до суду застосовується адміністративний процесуальний закон, що діє на момент провадження у справі, незалежно від того, коли виникло спірне правовідношення. Процесуальні закони набирають чинності з моменту їх опублікування або з моменту, зазначеного в законі. Відповідно до ч. 4 ст. 3 КАС закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. У законодавстві, таким чином, закріплено принцип, згідно з яким закон не має зворотної сили. Так, Рішенням Конституційного Суду України від 25 грудня 2003 р. № 9 22-рп/2003 у справі щодо строків перебування на посту Президента України встановлено, що закон діє після набрання ним чинності. Адміністративний процесуальний закон зворотної сили не має. Винятки із цього правила можуть бути встановлені законом.

Крім цього, у справі 2а-2106/11 ухвалою судді Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року ( а.с.40, 41), яка набрала законної сили, зазначено, що постанова суду першої інстанції була ухвалена 08.09.2011 року. Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС України (чинної на час прийняття постанови), рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає. Визнання рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року за №3-рп/2015 у справі №1-6/2015 положення ч.2 ст.171-2 КАС України такими, що не відповідають Конституції України, не є підставою для відкриття апеляційного провадження, оскільки на час прийняття постанови (17 листопада 2014р.) зазначена норма була чинною. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.2015 року, положення ч.2 ст.171-2 КАС України, визнані неконституційними та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 березня 2016 року в справі 2а-2106/11 ( а.с.76-78) також встановлено, що, як вбачається з постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 8 вересня 2011 року, спір виник з приводу оскарження постанови дільничного інспектора Піщанського РВ УМВС України у Вінницькій області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначена адміністративна справа була розглянута за правилами статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України ( чинної на час прийняття постанови). За пунктом 2 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно з частиною другою статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України (чинною на час виникнення спірних відносин) рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає. Тобто право на оскарження рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності обмежувалося зверненням за захистом своїх прав до суду першої інстанції з подальшим розглядом справи і постановленням судового рішення без можливості його інстанційного оскарження. Положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України на час постановлення рішення не були визнані неконституційними. Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015 положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). За змістом пункту 2 резолютивної частини Рішення положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Це узгоджується з частиною другою статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 16 жовтня 1996 року № 422/96-ВР , згідно з якою, у разі, якщо акти, зазначені у пункті 1 статті 13 цього Закону, або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Приписи вищезазначеної норми кореспондуються з частиною другою статті 152 Конституції України, відповідно до якої закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Окрім цього, у відповідності з положеннями статті 69 Закону № 422/96-ВР рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання, що також передбачено і частиною другою статті 150 Конституції України. З огляду на викладене, положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, починаючи з 8 квітня 2015 року визнані неконституційними. Таким чином, ВАСУ дійшов висновку, що постанова Піщанського районного суду Вінницької області, ухвалена у цій адміністративній справі 8 вересня 2011 року, є остаточною і оскарженню в апеляційному та касаційному порядку не підлягає.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, з огляду на викладені обставини справи, підстав до поновлення заявнику строку на подання заяви про перегляд постанови суду від 08 вересня 2011 року за виключними обставинами по справі № 2-а 2106/11 не має. Мотивуючи свою заяву про поновлення строку не наявністю тієї чи іншої поважної причини його пропуску, а зявленням такого права та можливості звернення до суду у звязку з прийняттям нової редакції КАСУ з 15 грудня 2017 року, заявник тим самим погодився з безспірним фактом, що до 15 грудня 2017 року у нього такого права не було.

Керуючись ст.ст. 123, 241-243, 248, 361, 363, ч.4 ст.366 КАС,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку подання заяви про перегляд постанови суду від 08 вересня 2011 року за виключними обставинами по справі № 2-а 2106/11 відхилити.

Заяву ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 відділ поліції ГУНП України у Вінницькій області в особі Піщанського відділення поліції, про перегляд постанови суду від 08 вересня 2011 року за виключними обставинами по справі № 2-а 2106/11 повернути заявникові без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: