Справа № 808/3055/16
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2018 рокусправа № 808/3055/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Щербака А.А.

судді: Баранник Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017р. (суддя Лазаренко М.С., м. Запоріжжя) у справі за позовом Приватного підприємства «Наукове промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ПП «Наукове промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» звернулось з позовом до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017р. позов задоволено.

Суд постановив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 11.05.2016 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 348 861 грн. 00 коп., за основним платежем на суму 232 574 грн. та за штрафними санкціями на суму 116 287,00 грн., та № , яким позивачу зменшено суму від'ємного значення з податку на додану вартість на суму 17 426 грн. 00 коп.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить постанову суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом було порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначено, що судом першої інстанції не було враховано те, що перевіркою було встановлено невідповідність даних цивільно-правового договору згідно податкових накладних, в яких зазначено іншу дату та номер угоди та не міститься коду УКТ ЗЕД.

Також зазначено, що відсутність у видаткових накладних місця складання та відповідальних осіб.

Крім того, зазначено про неможливість ТОВ «Сайлес Груп» здійснити поставку товару.

Представник відповідача Дяченко Ю.Т. апеляційну скаргу підтримала.

Представник позивача Логачов В.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, на підставі акту перевірки № 773/08-27-14-2/19264196 від 15.04.2016 відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення від 11 травня 2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 348 861 грн. 00 коп., та № , яким позивачу зменшено суму від'ємного значення з податку на додану вартість на суму 17 426 грн. 00 коп.

Актом перевірки було встановлено порушення підпунктів 14.1.36 та 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 198.1 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість за вересень 2015 року на загальну суму 232 574 грн.; завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2015 року на суму 17 426,00 грн.

В описовій частині акту зазначено, що перевіркою не підтверджено придбання ПП «НПКО «ТАТА» у ТОВ «Сайлес Груп» у вересні 2015 на суму 250 000грн.

Позивач податкові повідомлення-рішення оскаржив до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що вважає доведеним факт надання позивачу послуг та використання придбаного позивачем товару у господарській діяльності підприємства.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 24.09.2015 між позивачем та ТОВ «Сайлес Груп» укладений договір поставки № ДГ-1015/01.

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов'язується за попереднім письмовим замовленням поставити та передати у власність покупця товар в асортименті продукцію) вказану у специфікації, що є невід'ємною частиною договору, покупець зобов'язується прийняти і сплатити її на умовах договору.

Згідно з п.2.1 договору загальна кількість продукції, асортимент зазначається у рахунках-фактурах на кожну поставку партії товару.

Строки поставки вказуються в заявках та узгоджуються сторонами у робочому порядку шляхом обміну листами та факсимільними повідомленнями та іншими (п.3.1 договору).

Відповідно до п.5.1 договору покупець зобов'язується оплатити продукцію шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника у вигляді 50% передплати, та інші 50% за фактом відвантаження товару протягом 10 банківських днів.

Виконання договору сторонами підтверджується видатковими накладними.

Згідно договору переуступки права вимоги № 8 від 16.11.2015 ТОВ «Сайлес Груп» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Ефектів Компані» () право вимоги суми заборгованості ПП «НКПО «ТАТА» перед ТОВ «Сайлес Груп».

На виконання умов Договору поставки продукції №ДГ-1015/01 від 24 вересня 2015 року, позивачем було придбано товар, а ТОВ «Сайлес Груп» видано податкові накладні.

Оплата проводилась безготівково, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок контрагента.

Транспортування придбаного позивачем товару проводилось власним транспортом, позивачем надані товаро-транспортні накладні, підписані представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

Також судом першої інстанції було встановлено, що у подальшому придбаний у ТОВ «Сайлес Груп» товар позивач частково використав для будівництва промислового майданчика за адресою: м. Запоріжжя, вул. Скворцова, та направив на переробку для виготовлення кремніємістких, вуглецевих матеріалів, відповідно до накладної-вимоги на переміщення матеріалів від 30.09.2015, а частково реалізував іншим суб'єктам господарювання, що підтверджується видатковими накладними.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податквого кодексу України, Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що позивачем були надані всі документи на підтвердження правомірності формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Сайлес Груп».

Із наданих документів вбачається саме фактичне виконання спірних операцій, оплата за придбані послуги з урахуванням податку на додану вартість.

Також, як вбачається з матеріалів справи ні актом перевірки, ні в ході судового розгляду відсутність у постачальника спеціальної податкової правосуб'єктності або відсутність реєстрації у ЄДР під час здійснення господарських операцій не встановлена.

Податкові накладні було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, а відтак посилання відповідача про відсутність посилання у податкових накладних на відповідну угоду судом першої інстанції правомірно не взято до уваги.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в судовому засіданні доведено фактичне здійснення господарських операцій, суми по яких позивачем включені до складу податкового кредиту.

Доводи апеляційної скарги є помилковими, оскільки формування суб'єктом господарювання витрат та податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов'язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних).

Доводи апеляційної скарги стосовно аналізу податкової звітності та інформаційних баз даних по ТОВ «Сайлес Груп» не містять об'єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, оскільки в останніх відсутній аналіз первинних документів по взаємовідносинам із позивачем і вони ґрунтуються лише на аналізі податкової звітності постачальника позивача, що не може бути самостійною підставою для висновку про нездійснення спірних операцій із позивачем.

Таким чином, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017р. у справі за позовом Приватного підприємства «Наукове промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 31 січня 2018 року.

Головуючий суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш