Справа № 826/1178/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 січня 2018 року № 826/1178/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича
третя особа проПублічне акціонерне товариство «Енергобанк» визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича (далі - Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайко С.А., відповідач), третя особа - Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк») про:

- визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію в ПАТ «Енергобанк» Брайко Станіслава Анатолійовича щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором;

- зобов'язання Уповноважену особу Фонду на ліквідацію в ПАТ «Енергобанк» Брайко Станіслава Анатолійовича провести дії щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на виплату гарантованої суми відшкодування коштів за договором банківського вкладу, що знаходяться на рахунках у банку, та подати додаткову інформацію до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «Енергобанк», як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він став вкладником ПАТ «Енергобанк», у зв'язку з укладенням договору купівлі-продажу частини банківського вкладу, розміщеного в ПАТ «Енергобанк», а отже в розумінні положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» має право на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду.

Втім, відповідачем, як зазначає позивач його не було включено до вказаного Переліку, чим порушено його право на отримання гарантованої суми вкладу.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайко Станіслав Анатолійович та третя особа (ПАТ «Енергобанк») проти задоволення адміністративного позову заперечували, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 не є вкладником ПАТ «Енергобанк», оскільки безпосередньо не укладав договору банківського вкладу, що в свою чергу унеможливило забезпечити його ідентифікацію відповідно до законодавства України, а тому, у ПАТ «Енергобанк» немає правових підстав щодо включення його до переліку вкладників, які мають право на виплату гарантованої суми відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У письмових запереченнях, поданих до суду, просили у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

30.10.2017 року у судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши подані документи та матеріали, враховуючи пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

28 січня 2015 року між ОСОБА_3 (надалі - Продавець) та ОСОБА_1 (надалі - Покупець) укладено Договір № 125 купівлі-продажу частини банківського вкладу, за умовами якого Продавець передає, а Покупець приймає у власність частину банківського вкладу, власником якого є Продавець, та сплачує за неї обумовлену суму в строк та порядку, що визначені цим Договором.

Право власності на Банківський вклад належить Продавцю на підставі Договору № ДФ- про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків, що укладений 11 листопада 2014 року між Продавцем та ПАТ «Енергобанк» (п. 1.2).

Відповідно до Договору про банківський вклад, Продавець є вкладником вкладу в сумі 101 000 (сто одна тисяча CHF) Швейцарських франків, строком розміщення з 11 листопада 2014 року по 11 листопада 2015 року (п. 1.3).

Сторони домовилися, що у власність Покупця за цим Договором передається частина банківського вкладу Продавця, що становить 9 500 (дев'ять тисяч п'ятсот) Швейцарських франків, що є еквівалентом 167 599 (сто шістдесят сім тисяч п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 00 коп. за курсом НБУ, що діє на момент підписання даного Договору (п. 1.4).

Право власності на частину банківського вкладу виникає у Покупця з моменту підписання сторонами цього Договору та його нотаріального посвідчення (п. 1.5).

Як встановлено під час розгляду справи, Постановою Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» від 22 січня 2015 року № 48/БТ Публічне акціонерне товариство «ЕНЕРГОБАНК» віднесено до категорії проблемних та останньому встановлено обмеження в його діяльності, зокрема, не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до категорії неплатоспроможних» від 12 лютого 2015 року № 96, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12 лютого 2015 року прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» № 29, згідно з яким з 13 лютого 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» - Ільчука Олександра Павловича. Тимчасову адміністрацію в АТ «ЕНЕРГОБАНК» запроваджено строком на три місяці з 13.02.2015 по 12.05.2015 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30.04.2015 № 93 строк проведення тимчасової адміністрації в АТ «ЕНЕРГОБАНК» та повноваження уповноваженої особи Фонду було продовжено до 11.06.2015 включно.

26 травня 2015 року на офіційному сайті Фонду було розміщено оголошення про те, що з 26 травня 2015 року ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» здійснює виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 13 травня 2015 року включно. Виплати коштів будуть здійснюватися через установи ПАТ «КБ «Приватбанк». Для отримання коштів за зазначеними договорами вкладникам необхідно звернутися до установ ПАТ «КБ «Приватбанк». Виплати вкладникам будуть здійснюватися в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення банку з ринку, але не більше 200 000,00 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» від 11 червня 2015 року № 370, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12 червня 2015 року прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» № 115, згідно з яким з 12 червня 2015 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання; уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» призначено провідного професіонала відділу стратегії та нормативно-методологічного забезпечення Ільчука Олександра Павловича строком на 1 рік з 12 червня 2015 року по 11 червня 2016 року включно.

18 червня 2015 року на офіційному сайті Фонду було розміщено оголошення про те, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» № 115 від 12.06.2015, Фонд з 19.06.2015 розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» з 19.06.2015 до 30.07.2015 включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «КБ «Приватбанк». Відшкодування вкладникам ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», які з будь-яких причин не звернуться до банку-агента Фонду в період з 19.06.2015 до 30.07.2015 здійснюватимуться за результатами розгляду їх індивідуальних письмових звернень на адресу Фонду до дня внесення запису про ліквідацію банку, як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

14 липня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» № 136, відповідно до якого з 15.07.2015 провідного професіонала відділу стратегії та нормативно-методологічного забезпечення Ільчука Олександра Павловича відсторонено від виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК»; з 15.07.2015 Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Брайка Станіслава Анатолійовича.

04 листопада 2015 року позивач звернувся з заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про виплату йому гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним в ПАТ «Енергобанк», за результатами розгляду якої Фонд листом від 14.12.2015 року № 02-036-53618/15 повідомив позивача, що згідно Переліку, наданого Уповноваженою особою Фонду, інформація щодо ОСОБА_1 відсутня.

Незгода позивача з невключенням його до переліку вкладників ПАТ «Енергобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а також необхідність в зобов'язанні відповідача надати Фонду додаткову інформацію, обумовили ОСОБА_1 на звернення до суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону № 4452-VI.

Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Згідно з ч. 2 статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 3 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Окрім цьому, відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (в редакції до внесення змін згідно із рішенням від 29 вересня 2014 № 104, які набрали чинності 11 листопада 2014 року) (далі - Положення № 14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Згідно з п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Між тим, після внесення змін до п. 3 розділу ІІІ вказаного Положення № 14, цим пунктом передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім іншого, формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Після внесення змін до п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 абзацом першим цього пункту передбачено, що перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом другим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Пунктом четвертим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом шостим цього розділу вказаного Положення встановлено, що на підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Наведене в сукупності свідчить, що після складення та затвердження Переліку вкладників та передачі Уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду, уповноважена особа Фонду не має права вносити зміни до Переліку вкладників, а має право лише надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Як встановлено матеріалами справи, позивачем, згідно Договору купівлі-продажу частини банківського вкладу від 28.01.2015 року, придбано частину банківського вкладу ОСОБА_3 (договір № ДФ- від 11.11.2014 року), що становить 9 500 (дев'ять тисяч п'ятсот) Швейцарських франків, що є еквівалентом 167 599 (сто шістдесят сім тисяч п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 00 коп. за курсом НБУ, що діяв на момент підписання Договору.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 1068 Цивільного кодексу України Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

У той же час, відповідно до п. 1.10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 року за №1172/8493 письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту.

У відповідності до п. 1.8 вказаної Інструкції Банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки.

Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей, що передаються клієнтом в управління на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент (дохід) і підлягають поверненню клієнту відповідно до законодавства України та умов договору.

Тобто, поточні та вкладні (депозитні) рахунки відкриваються на конкретну особу (клієнта Банку) за умови надання відповідних документів, можливості зміни власника рахунка Інструкцією не передбачено.

Таким чином, передбачені Законом № 4452-VI гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні статті 2 Закону № 4452-VI). Такий статус передбачає, з-поміж іншого, наявність у банку вкладу, залученого, зокрема, на умовах договору банківського рахунку або договору банківського вкладу (депозиту).

Тобто отримати гарантовану суму відшкодування вкладу мають право виключно вкладники банку, що ліквідується. При цьому, статусу вкладника фізична особа набуває лише у випадку укладення договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку, а також, якщо такі договори укладено на її користь. Набуття статусу вкладника у зв'язку з придбання частини вкладу за договором купівлі-продажу, нормативними актами, що регулюють спірні правовідносини, не передбачено.

Таким чином на підставі договору купівлі-продажу частини вкладу позивач не набуває статусу вкладника банку ПАТ «Енергобанк» на тих же умовах, що й ОСОБА_3 (Продавець згідно договору купівлі-продажу частини банківського вкладу від 28.01.2015 року).

Враховуючи викладені вище норми законодавства, суд зазначає, що позивачем під час розгляду вказаної справи не надано доказів звернення до ПАТ «Енергобанк» щодо внесення змін до договору банківського вкладу № ДФ- від 11.11.2014 року, а саме внесення даних щодо нього як співвласника даного вкладу до запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк», тобто після купівлі частини вказаного банківського вкладу у розмірі 9 500, 00 швейцарських франків.

Позивачем також не надано доказів відкриття на його ім'я депозитного (вкладного) рахунку в ПАТ «Енергобанк» відповідно до вказаного договору банківського вкладу.

Доказів відповідного звернення Продавцем (ОСОБА_3) до ПАТ «Енергобанк» сторонами під час розгляду справи також надано не було.

Наведене свідчить, що безпосередньо позивачем договору із ПАТ «Енергобанк» не укладалось, грошові кошти на вкладний рахунок не вносились, що вказує на те, що позивач не є вкладником у розумінні статті 2 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому не має права на отримання гарантованої суми за договором банківського вкладу за рахунок Фонду, у порядку, визначеному цим Законом.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної в ухвалі від 24 березня 2016 року у справі №К/800/54720/15.

У той же час, суд не заперечує право власності позивача на придбану ним частину вкладу. Проте, для правильного вирішення даної справи має значення не право власності позивача на відповідну частину вкладу, а статус позивача як вкладника банку, якого особа, як зазначалося, не набуває за договором купівлі-продажу частини банківського вкладу.

Щодо заяви позивача від 08.01.2016 року, якою останній просив відповідача провести усі необхідні дії щодо включення його до переліку вкладників ПАТ «Енергобанк», які мають право виплату гарантованої суми відшкодування коштів та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення його до Загального реєстру вкладників ПАТ «Енергобанк», як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Вказана заява отримана відповідачем 11.01.2016 року (вх. № 93), втім матеріали справи не містять відповіді на неї.

З вказаної заяви вбачається, що додатком до неї є копія договору купівлі-продажу частини банківського вкладу.

Разом з тим, суд зазначає, як було встановлено вище, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» від 11 червня 2015 року № 370, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12 червня 2015 року прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» № 115, згідно з яким з 12 червня 2015 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку.

Таким чином, враховуючи вказані вище положення Закону, з моменту прийняття рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк», у останнього призупинилися всі його повноваження, в тому числі і щодо внесення інформації про купівлю позивачем частини банківського вкладу, внесеного ОСОБА_3 (Продавець) відповідно до Договору № ДФ- від 11.11.2014 року про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» згідно чинного законодавства теж не мала законних на це підстав.

Отже, за вказаних обставин, суд приходить до висновку, що оскільки позивач не є вкладником ПАТ «Енергобанк» в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» правомірно не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, відповідно, у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не виникло обов'язку щодо включення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Суд також зазначає, що діючими нормативно-правовими актами не передбачено, після складання Переліку вкладників, функцій Уповноваженої особи щодо повторного складання або перезатвердження Переліку вкладників.

Окрім, цього пунктом 6 розділу ІІІ Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Втім, виходячи з системного аналізу вказаних нормативно-правових актів, та враховуючи те, що Уповноваженою особою правомірно не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, а судом не встановлено підстав для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду справи доводи позивача були спростовані.

Натомість, відповідач діяв у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством та в рамках чинного законодавства.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачами судових витрат відсутні, а тому судові витрати за рахунок позивача на користь відповідачів не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін