Справа № 404/6747/17
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6747/17
Номер провадження 2-а/404/90/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі судових засідань Ткачук Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Кропивницькому капітана поліції Білоголового Михайла Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовом до заявленого суб'єкта оскарження, в якому просить: визнати протиправними дії інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Кропивницькому капітана поліції Білоголового Михайла Сергійовича, визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №805579 від 19 жовтня 2017 року про застосування до нього адміністративного стягнення в вигляді штрафу за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Відповідача вважає позов безпідставним, заперечує проти його задоволення, на підтвердження своєї позиції надіслав до суду диск з відео-фіксацією з місця адміністративного правопорушення.

Вивчивши зміст і підстави позову, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, з'ясовано наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Зі змісту оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення убачається, що 19 жовтня 2017 року, о 11 годині 00 хвилини, по вул. Холодноярська, 66 в селі Лелеківка в місті Кропивницькому, водій транспортного засобу «БАЗ 2215», державний номерний знак НОМЕР_1 керував автомобілем, у якого на наявна тріщина на вітровому лобовому склі в зоні роботи склоочисників, чим допустив порушення вимог п. 31.4.7 (в) ПДР України, внаслідок чого вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Для забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

При винесенні оскаржуваної постанови інспектор не врахував приписи частин 1-3 ст. 7 КУпАП щодо здійснення розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями ст. 251 КУпАП саме на посадову особу (заявленого суб'єкта оскарження) покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких не вистачає.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показань свідків. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання вказаної вимоги, суд запропонував всім учасникам провадження надати відповідні докази, а відповідача - зобов'язав довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Всупереч висловленій пропозиції, суду доказів не подано. Відповідач не дотримався вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав, витребуваних судом доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність позивача та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дотримуючись умов ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Отже, ймовірне вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказами не підтверджується і ґрунтується на припущеннях зацікавленої у результатах службової особи: постанови яка не може бути визнав як належний та допустимий доказ. Сумніви з приводу вини водія транспортного засобу, трактуються на його користь. Оскаржувану постанову винесено з порушенням запровадженої процедури, обмеженням прав особи на захист.

Відповідач не спростував заперечень позивача. Так, з переглянутого відео не видно, що на скло встановлено додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія і погіршують його прозорість. Дійсно, наявна тріщина на склі, але в протилежному від водія місці, тобто не підтверджує змісту пред'явленого обвинувачення. Самостійною підставою задоволення позову є та обставина, що термін «обмежена оглядовість» є суто оціночним технічним поняттям, а у разі необхідності підтвердження такого обвинувачення необхідно проводити експертизу або користуватися допомогою ліцензованих спеціалістів, чого не було зроблено.

Не долучено пояснень очевидців чи особи яка притягувалася до адміністративної відповідальності. Посилання відповідача на зміст постанови є неналежним доказом, який до уваги не приймається та при доказуванні до уваги не береться. Відсутність доказів вини позивача свідчить про обґрунтованість заявлених ним позовних вимог щодо незаконності постанови.

Крім цього, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги позивача про визнання протиправними дій інспектора роти №3 батальйону УПП в м. Кропивницькому капітана поліції Білоголового Михайла Сергійовича, оскільки позивачем не доведено, що дії інспектора при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення були протиправними.

Керуючись ст.ст. 72, 241-243, 292-297 КАС України, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР №2805579 від 19 жовтня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 121 КУпАП України.

В задоволені решти заявлених вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровського Є. В. Завгородній

районного суду

м.Кіровограда