Справа № 525/950/17
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 525/950/17

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Бартош Н.С. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05.12.2017 по справі № 525/950/17, суддя Лисенко Н.В., смт. Велика Багачка

за позовом ОСОБА_1

до Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

третя особа - Управління соціального захисту населення Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області

про визнання розпорядження та дій протиправними та дискримінаційними,скасування розпорядження та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі по тексту відповідач), третя особа - Управління соціального захисту населення Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області, в якому просив суд:

- визнати розпорядження від 31.03.2017 року та дії Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо припинення з 01.04.2017 року виплати пенсії ОСОБА_1 (ном. за ДРФО НОМЕР_1) протиправними та дискримінаційними;

- скасувати розпорядження Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 31.03.2017 року про припинення з 01.04.2017 року виплати пенсії ОСОБА_1 (ном. за ДРФО НОМЕР_1);

- зобов'язати Великобагачанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області поновити виплату пенсії та виплатити виниклу заборгованість з 01.04.2017 року ОСОБА_1 (ном. за ДРФО НОМЕР_1);

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області подати до суду у встановлений судом строк з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

Постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05.12.2017 року у задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідачем протиправно припинено виплату пенсії на підставі розпорядження начальника управління соціального захисту населення Великобагачанської РДА про скасування Довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № від 14 січня 2015 року, оскільки скасування зазначеної довідки не є підставою для припинення виплати пенсії в розумінні ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що виплата пенсії позивачу припинена на підставі скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014. та п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщених осіб". На підставі наведеного, наполягав на законності рішення суду першої інстанції, та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2, виданого 27 жовтня 2000 року отримує пенсію за віком з 01 вересня 1999 року і довічно (а.с.9).

Згідно довідки № від 14 січня 2015 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції ОСОБА_1 перемістився з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) до АДРЕСА_1 (а.с.10).

На даний час позивач перебуває на обліку в Великобагачанському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області.

Розпорядженням Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 31 березня 2017 року позивачу припинено виплату пенсії до з'ясування.

10 липня 2017 року позивач звернувся до Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про надання інформації, в якій просив повідомити йому чи знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ його пенсійна справа, з якої дати фактично його пенсійна справа знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ та за який період йому була виплачена пенсія. За які періоди йому не виплачена пенсія, на підставі чого припинена (призупинена) виплата пенсії та ким прийняте таке рішення. В разі припинення виплати пенсії на підставі рішення Управління ПФУ просив надати йому належним чином завірену копію такого рішення (а.с.11).

З листа Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 26 липня 2017 року № Ж-4, адресованого ОСОБА_1, встановлено, що пенсія йому у Великобагачанському районі Полтавської області виплачується з 01 липня 2014 року на підставі поданої заяви про взяття на облік за новим місцем проживання та довідки про взяття особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Виплата пенсії припинена з 01 квітня 2017 року на підставі розпорядження начальника управління соціального захисту населення Великобагачаської РДА про скасування Довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № від 14 січня 2015 року. В листі вказано, що для продовження виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно звернутися до управління соціального захисту населення Великобагачанської РДА для отримання нової довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Після отримання даної довідки йому необхідно особисто звернутися із заявою про поновлення виплати пенсії до Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (а.с.12).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності дій та розпорядження відповідача щодо припинення з 01.04.2017 року виплату пенсії позивачу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

У статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч.1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Також колегія суддів зазначає, що виходячи з приписів ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення та лише з підстав, визначених цією нормою.

Згідно розпорядження Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 31.03.2017 року пенсійні виплати ОСОБА_1 було припинено до з'ясування (а.с.24).

Між тим, відповідачем не зазначено, яка саме з підстав, визначених нормою ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», слугувала причиною припинення виплати пенсії позивачу.

Крім того, з вказаного розпорядження не встановлено, до з'ясування яких саме обставин позивачу припинено виплату пенсії.

З листа Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 26.07.2017 року № Ж-4, адресованого позивачу, встановлено, що виплата йому пенсії припинена з 01 квітня 2017 року на підставі розпорядження начальника управління соціального захисту населення Великобагачанської РДА про скасування Довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № від 14 січня 2015 року. (а.с.12).

Між тим, колегія суддів зазначає, що ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для припинення виплати пенсії, як розпорядження про скасування довідки, відповідачем не вказано й будь-якої іншої норми Закону, яка б визначала таку підставу припинення виплати пенсії, як скасування довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Посилання відповідача на те, що при припинення виплати пенсії він керувався Постановами Кабінету Міністрів України: № 365 від 08.06.2016 року "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", № 509 від 01.10.2014 року "Про облік внутрішньо переміщених осіб", № 637 від 05.11.2014 року "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", як на підставу для припинення нарахування пенсійних виплат, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані нормативні акти не регулюють питання пенсійного забезпечення.

Крім того, розпорядження начальника управління соціального захисту населення Великобагачанської РДА про скасування Довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № від 14 січня 2015 року не є ні законом, ні навіть підзаконним нормативно-правовим актом, і не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Отже, припиняючи позивачу виплату пенсії з підстав, не передбачених ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідач діяв незаконно.

При цьому, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності припинення виплати пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщених осіб», оскільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» має вищу юридичну силу.

Отже, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував приписи ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», чим порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем неправомірно припинено виплату пенсії позивачу з 01.04.2017 р., а тому позивні вимоги в частині визнання протиправними дій Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо припинення виплати пенсії позивачу, визнання протиправним та скасування розпорядження Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 31.03.2017 року підлягають задоволенню.

Інші позовні вимоги ОСОБА_1 щодо покладення на відповідача обов'язку поновити нарахування і виплату пенсії за віком позивачу, та виплатити заборгованість з квітня 2017 року також підлягають задоволенню, оскільки є похідними від задоволених позовних вимог про протиправними дій щодо припинення виплати позивачу пенсії, тому колегія суддів приходить до висновку про їх задоволення.

Щодо позовних вимог про визнання дій та розпорядження Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 31.03.2017 року дискримінаційними, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Як висновок з наведеного, суд вийде за межі повноважень, передбачених статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення вимог про визнання дій дискримінаційними, в зв'язку з чим позовна вимога про визнання дій та розпорядження Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області дискримінаційними задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Вказаній нормі кореспондуються положення п. ґ) ч. 1 ст. 322 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Колегія суддів зазначає, що вказаною статтею Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За таких обставин, вимоги позивача про встановлення строку подання звіту суб'єктом владних повноважень - відповідачем, щодо судового рішення по виконанню позовних вимог цієї адміністративної справи згідно приписів ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції, із прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова через порушення судом першої інстанції норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05.12.2017 по справі № 525/950/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа - Управління соціального захисту населення Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання розпорядження та дій протиправними та дискримінаційними, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати розпорядження від 31.03.2017 року та дії Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо припинення з 01.04.2017 року виплати пенсії ОСОБА_1 (ном. за ДРФО НОМЕР_1) протиправними.

Скасувати розпорядження Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 31.03.2017 року про припинення з 01.04.2017 року виплати пенсії ОСОБА_1 (ном. за ДРФО НОМЕР_1).

Зобов'язати Великобагачанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області поновити виплату пенсії та виплатити виниклу заборгованість з 01.04.2017 року ОСОБА_1 (ном. за ДРФО НОМЕР_1).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 02.02.2018 р.