Справа № 826/1655/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

05 лютого 2018 року м. Київ № 826/1655/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пащенко К.С., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
доМіністерства соціальної політики України в особі Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства соціальної політики України в особі Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10), в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 11.11.2010 про відмову у визначенні позивачу статуту учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

зобов'язати відповідача визначити за позивачем статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Одночасно з позовною заяви позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналізуючи зазначені норми, суд приходить до висновку, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд зазначає, що законодавець пов'язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб'єктивно з'ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об'єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З системного аналізу зазначеної норми видно, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Як видно з матеріалів позовної заяви, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 11.11.2010 про відмову у визначенні позивачу статуту учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про яке останньому стало відомо з листа Міністерства соціальної політики України від 16.10.2012 № 2220/20/132-12.

Таким чином, про порушення своїх прав, свобод та інтересів позивачу стало відомо 16.10.2012.

Водночас, до суду останній звернувся 24.01.2018, що підтверджується штампом відправленої кореспонденції, проставленого на конверті, тобто з пропуском строку, передбаченого ст. 122 КАС України.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивач вказує на те, що є людиною похилого віку, 1957 року народження, і з 10.04.2013 по 20.04.2013 хворів гострим бронхітом гіпертонічної хвороби, на підтвердження чого останнім надано довідку від 14.11.2017 № 047.

В той же час, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження поважності причини не звернення до суду у період з 16.10.2012 по 10.04.2013, а також у період з 20.04.2013 по 24.01.2018, у зв'язку з чим, клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду є необґрунтованим, безпідставним та таким, що задоволенню, за висновком суду, не підлягає. Судом також не знайдено поважних причин пропуску строку звернення позивача до суду з даним позовом.

За таких умов, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ст. 122 КАС України.

Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити, що при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду слід відмовити, у зв'язку з чим, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 122-123, 240-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 12 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя К.С. Пащенко