Справа № 826/14040/16
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 січня 2018 року № 826/14040/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., за участі секретаря судового засідання Щербань Є.В.,

за участі представників сторін:

від позивача - не з'явились

від відповідача - Блажка Р.П., Гаврика А.В. (довіреність від 07.06.2017 р.)

від третьої особи - не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовом Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Правничий альянс "Алєксєєв, Боярчуков та партнери» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ПУАТ "Фідобанк"
про стягнення заборгованості у розмірі 4763448,60 грн.
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - позивач) з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Правничий альянс "Алєксєєв, Боярчуков та партнери» (далі також - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» (далі також - ПУАТ «ФІДОБАНК») про стягнення заборгованості у розмірі 4763448,60 грн.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірієм Р.О., від 22.09.2016 р. відкрито скорочене провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.05.2017 р. призначено судове засідання у справі.

В судових засіданнях 26.06.2017 року та 26.09.2017 року заслухавши справу по суті, судом оголошено перерву для підготовки до судових дебатів.

В судовому засіданні 03.12.2017 року після виходу з нарадчої кімнати та повернення до стадії дослідження доказів, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ПУАТ «Фідобанк».

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 10.10.2017 року № 6908 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2017 визначено суддю Маруліну Л.О. для розгляду адміністративної справи № 826/14040/16 та вказану справу 19.10.2017 передано на розгляд судді Маруліній Л.О.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.10.2017 року прийнято справу до провадження та призначено до судового розгляду на 15.11.2017 року.

В судове засідання 15.11.2017 року позивач, третя особа належним чином повідомлені, не з'явилися, заяв, клопотань до суду не скерували, явку своїх представників не забезпечено. Відповідач в судове засідання прибув.

На підставі статті 128 КАС України оголошено про відкладення розгляду справи на 18.12.2017 року.

15.12.2017 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції (далі по тексту - КАС України в чинній редакції), визначеній Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 р.

Згідно з пунктом 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судове засідання 18.12.2017 року позивач, третя особа належним чином повідомлені, не з'явилися, заяв, клопотань до суду не скерували, явку своїх представників не забезпечено. Відповідач в судове засідання прибув, наполягав на розгляді справи по суті.

Відповідно до частини п'ятої статті 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

З огляду на вимоги статті 205 КАС України та ураховуючи позицію відповідача, судом ухвалено розпочати розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 18.12.2017 року оголошено перерву з метою надання додаткових доказів, а саме, оригіналу платіжного доручення від 17.05.2016 року №107 для огляду та повідомлення позивача від 20.05.2016 року.

В судове засідання 18.01.2018 року позивач, третя особа належним чином повідомлені, не з'явилися, заяв, клопотань до суду не скерували, явку своїх представників не забезпечено. Відповідач в судове засідання прибув.

Відповідно до частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засідання 18.01.2017 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

В позовній заяві позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Правничий альянс "Алєксєєв, Боярчуков та партнери» зареєстроване Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві як суб'єкт підприємницької діяльності 19.09.2014 року за номером 0055303 та взяте на податковий облік в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві як платник податків 22.09.2014 року за номером 291, зобов'язане виконувати обов'язки платника податків, визначені статтею 16 Податкового кодексу України, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки.

Станом на 01.09.2016 р. у Відповідача обліковується податковий борг перед Державним бюджетом:

- по єдиному податку з юридичних осіб в сумі 4 763 448,60 грн.,

Податковий борг Відповідача по єдиному податку з юридичних осіб виник з наступних підстав:

20.05.2016 у зв'язку з несплатою самостійно поданої податкової декларації платника єдиного податку № від 06.05.2016р. по терміну сплати 20.05.2016р. у сумі 4 823 448,80 грн., виник податковий борг на відповідну суму.

Оскільки згідно з картками особових рахунків у Відповідача обліковувалась переплата по єдиному податку з юридичних осіб в сумі 60 000,00 грн., податковий борг відповідача зменшений на вищезазначену суму і склав 4 763 448,80 грн.

Таким чином, сума податкового боргу Відповідача є узгодженою і складає 4 763 448,80 грн. (4823448,80 - 60000,00) грн.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На адресу Відповідача контролюючим органом засобами поштового відправлення направлено податкову вимогу від 27.05.2016 №6468-17.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПКУ у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Сума податкового боргу Відповідачем не погашена. Тому позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути суму податкового боргу.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених в письмових запереченнях від 04.10.2016 року, зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Правничий альянс «Алєксєєв, Боярчуков та партнери», , зареєстроване за адресою: вул. Шота Руставелі 11, 3 поверх, м. Київ, 01001, у першому кварталі 2016 року перебувало на спрощеній системі оподаткування (платник єдиного податку третьої групи).

Згідно п. 296.3 ст. 296 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Згідно пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПКУ, податкові декларації подаються за базовий звітний - податковий період, що дорівнює календарному кварталу, протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу.

Таким чином, для Товариства з обмеженою відповідальністю «Правничий альянс «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» граничний термін подання до контролюючого органу податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) за І квартал 2016 року припадає на 10 травня 2016 року.

За даними Податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) за І квартал 2016 року, поданої Відповідачем 06.05.2016р., сума єдиного податку до сплати за податковий (звітний) квартал становить 4 823 448,80 грн.

Згідно п. 295.3, п. 295.7 ст. 295 ПКУ платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Таким чином, граничний термін сплати єдиного податку за І квартал 2016 року для Товариства з обмеженою відповідальністю «Правничий альянс «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» припадає на 20 травня 2016 року.

17 травня 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Правничий альянс «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» до банківської установи ПАТ "ФІДОБАНК" (Договір банківського рахунку №581414 від 01.10.2014р. та Договір про розрахункове обслуговування банківського рахунку за допомогою системи дистанційного обслуговування №1414 від 01.10.2014р.) було подано на виконання за допомогою системи дистанційного обслуговування платіжне доручення №107 від 17.05.2016р. на сплату єдиного податку за І квартал 2016 року у сумі 4 823 450,00 грн. за наступними реквізитами: Отримувач - УДКСУ У Печерському районі м. Києва, Код отримувача - 38004897, Банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, Код банку 820019, р/р 0007.

Вищезазначене платіжне доручення було складено згідно вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні у національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004р., та повністю відповідає вимогам Договору про розрахункове обслуговування банківського рахунку за допомогою системи дистанційного обслуговування №1414 від 01.10.2014р. Платіжне доручення було прийняте банком 17 травня 2016р., про що свідчить заповнення реквізиту «Одержано банком» із зазначенням дати реєстрації банком платіжного доручення платника 17.05.2016р.

Вхідний залишок на поточному рахунку №1414, що відкритий у ПАТ «ФІДОБАНК» та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Правничий альянс «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» станом на 17.05.2016р. становив 6 061 902,59 грн., про що свідчить банківська виписка за 18.05.2016р., з чого зрозуміло, що Товариство мало на своєму рахунку достатню кількість коштів для здійснення платежу на суму, що зазначена в платіжному дорученні.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" №2346-111 від 05.04.2001 року, банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Проте банк не виконав свої зобов'язання, в результаті чого кошти не було списано з поточного рахунку, про що свідчить вхідний залишок, зазначений у банківській виписці за 18.05.2016р. по поточному рахунку №1414.

20.05.2016 р. Правління Національного банку України винесло рішення №8 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних».

Таким чином, саме безпідставна бездіяльність банку у період з 17 по 20 травня 2016 року щодо проведення платіжного доручення TOB «Правничий альянс «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» № 107 від 17.05.2016 року на сплату єдиного податку за 1 квартал 2016р в сумі 4 823 450,00 грн. стала причиною ненадходження до державного бюджету відповідних коштів.

З огляду на викладене, 20 травня 2016 року Товариством було надано ДПІ Повідомлення про здійснення оплати по податковим зобов'язанням зі сплати єдиного податку за І квартал 2016 року в повному обсязі та в установлені законодавством строки з доданням необхідних документальних доказів.

Не зважаючи на це, враховуючи фактичне ненадходження вказаних грошових коштів до бюджету, ДПІ надіслала Відповідачу Податкову вимогу від 27.05.2016р. № 6468-17 та Рішення про опис майна у податкову заставу від 27.05.2016р. № 6468-17.

Відповідач, у Листі №б/н від 09 червня 2016 року щодо неправомірності винесення податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, повторно повідомив перевіряючий орган про повне виконання свого конституційного обов'язку зі сплати податків, та надав усі підтверджуючі документальні докази.

Без урахування отриманих пояснень Товариства, фактичне ненадходження вказаних грошових коштів до бюджету стало підставою для звернення ДПІ до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовною заявою про стягнення податкового боргу.

Третьою особою своєї позиції щодо позову не висловлено.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, Окружним адміністративним судом м. Києва встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Правничий альянс "Алєксєєв, Боярчуков та партнери» зареєстроване Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві як суб'єкт підприємницької діяльності 19.09.2014 року за номером 0055303 та взяте на податковий облік в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві як платник податків 22.09.2014 року за номером 291.

Відповідачем самостійно подано декларацію платника єдиного податку № від 06.05.2016р. з терміном сплати 20.05.2016р. у сумі 4 823 448,80 грн.

20.05.2016р. Правління Національного банку України винесло рішення № 8 «Про віднесення ПУАТ «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних».

З огляду на не сплату вищезазначеної суми, позивачем подано адміністративний позов про стягнення податкової заборгованості.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Пунктом 1.1. статті 1 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями) (далі також - ПК України) встановлено, що ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підпунктів 16.1.3., 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 платник податків зобов'язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 296.3 ст. 296 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Згідно пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкові декларації подаються за базовий звітний - податковий період, що дорівнює календарному кварталу, протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу.

Як встановлено з матеріалів адміністративної справи, відповідачем 06.05.2016р. подано, з урахуванням граничного терміну подання до контролюючого органу податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) за І квартал 2016 року 10 травня 2016 року, податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) за І квартал 2016 року, в якій визначено суму єдиного податку до сплати за податковий (звітний) квартал 4 823 448,80 грн.

Згідно з пунктами 295.3, 295.7 ст. 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Отже, граничний термін сплати єдиного податку за І квартал 2016 року для відповідача припадає на 20 травня 2016 року.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач є клієнтом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» відповідно до Договору банківського рахунку №581414 від 01.10.2014р. та Договору про розрахункове обслуговування банківського рахунку за допомогою системи дистанційного обслуговування №1414 від 01.10.2014р.

Відповідно до статті 1 Закону України 5 квітня 2001 року №2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №2346-III) у цьому Законі наведені нижче терміни та поняття вживаються в такому значенні, зокрема: банк-кореспондент - банк, що на підставі договору та в порядку, встановленому Національним банком України, відкриває в іншому банку кореспондентський рахунок; користувач платіжної системи (далі - користувач) - юридична або фізична особа, якій надається послуга платіжної системи щодо виконання переказу коштів учасником платіжної системи; операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах; операційний час - частина операційного дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього ж робочого дня. Тривалість операційного часу встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах; отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі; переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою; платіжна система - платіжна організація, учасники платіжної системи та сукупність відносин, що виникають між ними при проведенні переказу коштів. Проведення переказу коштів є обов'язковою функцією, що має виконувати платіжна система; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача; розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача; сума переказу - кошти, відповідна сума яких внаслідок переказу має бути зарахована на рахунок отримувача або видана йому у готівковій формі.

Відповідно до абзацу першого пункту 8.1. статті 8 Закону №2346-III банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

17 травня 2016 року відповідачем подано ПУАТ «Фідобанк» на виконання за допомогою системи дистанційного обслуговування платіжне доручення №107 від 17.05.2016р., оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, на сплату єдиного податку за І квартал 2016 року у сумі 4 823 450,00 грн. за наступними реквізитами: Отримувач - УДКСУ У Печерському районі м. Києва, Код отримувача - 38004897, Банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, Код банку 820019, р/р 0007.

Як свідчить банківська виписка за 18.05.2016р., яку долучено до матеріалів адміністративної справи, вхідний залишок на поточному рахунку №1414, що відкритий у ПАТ «ФІДОБАНК» та належить відповідачеві станом на 17.05.2016р., становив 6 061 902,59 грн.

Отже, позивачем в межах терміну сплати єдиного податку за І квартал 2016 року - до 20.05.2016 року - 17.05.2016 року здійснено сплату єдиного податку в належному розмірі та на відповідні реквізити відповідача з урахуванням наявних коштів на поточному рахунку відповідача.

Як свідчить вхідний залишок, зазначений у банківській виписці за 18.05.2016р. по поточному рахунку №1414, кошти не було списано з поточного рахунку відповідача, оскільки банком не виконано своїх зобов'язань.

На підставі рішення Національного банку України від 20 травня 2016 року № 8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20 травня 2016 року № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» (далі - ПУАТ «ФІДОБАНК») з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 20 травня 2016 року до 19 червня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПУАТ «ФІДОБАНК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 18 липня 2016 року № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 19 липня 2016 року №1265, «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Відповідно до пункту 129.6 статті 129 ПК України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Установлена підпунктом 129.6 статті 129 ПК України відповідальність банку за несвоєчасне зарахування податку до бюджету, що кореспондує з повноваженням органів державної фіскальної служби стягувати з установ банків та інших фінансово-кредитних установ пеню за кожний день прострочення (включаючи день сплати) у порядку та розмірах, встановлених законами України, за несвоєчасне виконання установами банків та іншими фінансово-кредитними установами доручень платників податків про сплату податків та зборів, свідчить про існування у банку обов'язку з повного та своєчасного виконання доручення його клієнта з перерахування податку до бюджету.

В силу вимог пункту 129.7 цієї ж статті Кодексу не вважається порушенням строку перерахування податків, зборів (обов'язкових платежів) з вини банку порушення, вчинене внаслідок регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до нестачі вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку.

Якщо у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік строку зарахування податків, зборів та інших платежів розпочинається з моменту такого відновлення.

Наведені законодавчі приписи дозволяють зробити висновок про те, що конституційний обов'язок платника зі сплати податків слід вважати виконаним з часу подання до обслуговуючого банку платіжного доручення на перерахування до бюджетної системи України на відповідний рахунок Державного казначейства грошових коштів з рахунку платника у банку за наявності у нього достатнього грошового залишку на день платежу.

При цьому платник не несе відповідальності за дії банківських та фінансових установ, які беруть участь у багатостадійному процесі сплати та перерахування податків до бюджету.

Тобто, за наявності у платника відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов'язок зі сплати відповідної суми податкового зобов'язання є виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України.

Таким чином, враховуючи добросовісне виконання платником податкового обов'язку з погашення податкового боргу зі сплати єдиного податку, правові наслідки ненадходження відповідних коштів до бюджету мають бути покладені на банк.

Так, установлена підпунктом 129.6 статті 129 ПК України відповідальність банку за несвоєчасне зарахування податку до бюджету, що кореспондує з повноваженням органів державної фіскальної служби стягувати з установ банків та інших фінансово-кредитних установ пеню за кожний день прострочення (включаючи день сплати) у порядку та розмірах, встановлених законами України, за несвоєчасне виконання установами банків та іншими фінансово-кредитними установами доручень платників податків про сплату податків та зборів, свідчить про існування у банку обов'язку з повного та своєчасного виконання доручення його клієнта з перерахування податку до бюджету.

Згідно з визначенням, наведеним у підпункті 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Тобто пеня, по суті, являє собою грошову суму, що додатково стягується у випадку несвоєчасної сплати податків та зборів, та є одним із способів забезпечення виконання податкового обов'язку. Її правова функція полягає у компенсації збитку, нанесеному бюджету внаслідок сплати податку з порушенням законодавчо установлених строків, який не покривається лише погашенням недоїмки.

Правовідносини з нарахування та сплати пені припиняються з припиненням податкового обов'язку з перерахування коштів на погашення недоїмки до бюджету.

Наведене виключає юридичну можливість покладення обов'язку зі сплати податкового боргу та пені на різних суб'єктів податкових правовідносин.

Таким чином, враховуючи факт вчинення відповідачем усіх необхідних дій для сплати податку та ненадходження відповідних сум до бюджету виключно з вини банку, правомірним вбачається стягнення з останнього відповідної недоїмки.

Аналогічні правові позиції викладені в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 07.10.2015р. у справі К/800/31027/14 та від 18.06.2015р. у справі К/800/8375/15.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про протиправність рішення позивача щодо стягнення податкового боргу з відповідача.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Крім того, судом також враховується, що 20 травня 2016 року відповідачем надано позивачеві Повідомлення про здійснення оплати по податкових зобов'язаннях зі сплати єдиного податку за І квартал 2016 року в повному обсязі та в установлені законодавством строки з доданням необхідних документальних доказів, яке відповідно до відбитку печатки позивача отримано ним 20.05.2016 року. Проте, не зважаючи на це, враховуючи фактичне ненадходження вказаних грошових коштів до бюджету, позивачем надіслано відповідачу Податкову вимогу від 27.05.2016р. №6468-17 та Рішення про опис майна у податкову заставу від 27.05.2016р. № 6468-17. Відповідачем Листом від 09 червня 2016 року щодо неправомірності винесення податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, повторно повідомлено перевіряючий орган про повне виконання свого конституційного обов'язку зі сплати податків, та надано підтверджуючі документальні докази.

Водночас, суд бере до уваги, що відповідач не є кредитором ПУАТ "Фідобанку", що підтверджується відповіддю від 20.06.2017 року №1-11-33/1234-ЛК-ОГ останнього на звернення відповідача, зокрема зазначається, що звернення відповідача щодо включення в реєстр акцептованих вимог кредиторів ПУАТ "Фідобанк" не надходило до банку, вимоги не були включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволенню не підлягають і вважаються погашеними.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Л.О. Маруліна