Справа № 2а-0870/5248/11
Суддя: Недашківська Катерина Михайлівна
Дата ухвалення: 2011-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2011 року 12:15 Справа № 2а-0870/5248/11

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., при секретарі судового засідання Луговському І.О., за участю позивача не зявився, представника позивача не зявився, представника відповідача не зявився, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Управління у справах захисту прав споживачів у Запорізькій області про скасування рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 25 червня 2011 року №000101.

08 липня 2011 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Управління у справах захисту прав споживачів у Запорізькій області (далі іменується відповідач) про скасування рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 25.06.2011.

Ухвалою суду від 11.07.2011 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 27.07.2011.

27.07.2011 в судове засідання прибув позивача та його представник, підтримали заявлені позовні вимоги та просять суд задовольнити їх в повному обсязі.

В судове засідання також прибув представник відповідача, подав до суду письмові заперечення на адміністративний позов та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

У звязку з необхідністю надання додаткових доказів по справі в судовому засіданні оголошувалась перерва до 02.08.2011.

02.08.2011 до канцелярії суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача подав до суду додаткові письмові пояснення та клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням №000101 від 25.06.2011 р. на нього накладено штраф за порушення законодавства про рекламу у розмірі 2000 грн. 00 коп. Підставою для такого рішення стало встановлення біля магазину позивача за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, 32, розкладного щита.

Згідно з визначенням, що міститься в ст. 1 Закону України «Про рекламу», зовнішня реклама це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг. Звичайний розкладний щит з найменуванням магазину, на думку позивача, не може вважатися тимчасовою, а тим більше стаціонарною «конструкцією».

Частиною 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу» визначено, що вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, а також біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Позивач вказує, що розкладний щит було розташовано на відстані приблизно 30 сантиметрів від входу до його магазину, а отже, ніякого дозволу на його розміщення не потрібно. Як зазначено в тексті протоколу, його складено за наслідками перевірки посадовими особами Управління у справах захисту прав споживачів. Проте рішення про початок перевірки позивачу надано не було.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про рекламу» відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами; розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Також позивач зазначає, оскільки він лише встановив щит зі своїм найменуванням, то вважати такі дії «розповсюдженням» реклами безглуздо. Розмір штрафів, що стягуються, встановлено пунктом 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою КМУ №693 від 26.05.2004. За текстом рішення штраф призначено у розмірі 5-кратної вартості розповсюдженої реклами, а саме у розмірі 2000 грн. 00 коп.: 2000:5 = 400 гривень.

Позивач вказує, що визначення розміру штрафу є необґрунтованим, оскільки відповідач не мав жодних документів в підтвердження вартості рекламних вивісок і щитів. Справу було розглянуто з порушенням пп. 11-16 Порядку, оскільки про день і час її розгляду позивача ніхто не повідомляв, поставивши перед фактом, а відтак останній не зміг скористатися допомогою адвоката і належним чином реалізувати свої права на захист.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Формулюючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач незаконно провів перевірку господарської діяльності позивача, безпідставно склав протокол про порушення законодавства про рекламу, незаконно застосував санкції у вигляді штрафу, порушив порядок розгляду справи про порушення законодавства рекламу, а саме незаконно позбавив його права на захист від будь-якого адміністративного втручання з боку держави.

У звязку з наведеним позивач просить суд скасувати рішення Управління у справах захисту прав споживачів у Запорізькій області від 25.06.2011 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову з огляду на наступне. На адресу Управління у справах захисту прав споживачів у Запорізькій області надійшов адміністративний позов від Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та скасування рішення Управління у справах захисту прав споживачів у Запорізькій області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №000101 від 25.06.2011. Управління у справах захисту прав споживачів у Запорізькій області є територіальним органом Держспоживстандарту України. Територіальні органи Держспоживстандарту України у своїй діяльності керуються вимогами Закону України «Про захист прав споживачів», законодавчими та нормативно-правовими актами, а також Положенням про територіальні органи Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, затвердженого наказом Держспоживстандарту України 23.06.2009 №229. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі здійснюють державний контроль за дотриманням законодавства України про захист прав споживачів суб'єктами господарської діяльності, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право надавати суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів.

Згідно до п. 3.2. Положення Управління має право контролювати дотримання рекламодавцями, виробниками та розповсюджувачами реклами законодавства про рекламу, п. 3.19 Вимагати від рекламодавців, виробників, розповсюджувачів реклами документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю, п. 4.1. начальник Управління та його заступники накладають штрафи на суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, а також рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами на підставі статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів», статті 27 Закону України «Про рекламу».

Згідно до ст. 26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів щодо захисту прав споживачів реклами.

При здійсненні контролю уповноваженими особами Управління зафіксовано в протоколі та знято за допомогою фотоапарату напроти магазину, розташованого за адресою м. Запоріжжя. Жуковського, 32 наявність зовнішньої реклами у вигляді виносного щита, на якому зазначено «Бытовая техника фильтры для воды».

Згідно до ст. 1 Закону розкладний щит підпадає по ознакам до поняття «зовнішньої реклами», оскільки є тимчасовою конструкцією, розташованою на відкритій місцевості, також розташована реклама на поверхні будинку, споруди.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Тому, керуючись ст. 27 Закону України «Про рекламу», згідно якої відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами, відповідач вважає, що правомірно накладено штраф у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами. Згідно довідки ФОП ОСОБА_1, оскільки інших документів на вимогу уповноважених осіб не надав щодо вартості замовленої реклами, то сума виготовлених щитів становить 400 грн., відповідно сума штрафу 2000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 8 Порядку накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою КМУ №693 від 26.05.2004 накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право начальники територіальних органів Комітету та їх заступники. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.

Посадові особи Держспоживстандарту і його територіальних органів, які розглядають справи (п. 13 Порядку) перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушення законодавства про рекламу; готують попередні висновки і вносять їх на розгляд начальників територіальних органів цього Комітету.

Територіальні органи Держспоживстандарту повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках не пізніш як за один день (п. 14 Порядку).

25.06.2011 на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу, на підставі ст. 27 Закону України «Про рекламу», Порядку накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою КМУ №693 від 26.05.2004 до ФОП ОСОБА_1 застосований штраф у розмірі: 2000 грн. 00 коп.

Таким чином, як зазначає відповідач, фахівці Управління у справах захисту прав споживачів у Запорізькій області при здійсненні контролю та винесення рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №000101 від 25.06.2011, передбаченого ст. 27 Закону України «Про рекламу» діяли в межах повноважень та у спосіб, передбачений ст. 42 Конституції України та діючим законодавством.

За приписами ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 зареєстрований субєктом підприємницької діяльності Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 10.04.1997, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії В02 №129935.

23.06.2011 представниками відповідача складено протокол відносно позивача про порушення законодавства про рекламу №000101, в якому зазначено про порушення позивачем вимог чинного законодавства про рекламу, а саме: при здійсненні контролю зафіксовано та знято за допомогою фотоапарату напроти магазину, розташованого за адресою м. Запоріжжя. Жуковського, 32, наявність зовнішньої реклами у вигляді виносного щита, на якому зазначено «Бытовая техника фильтры для воды».

25.06.2011 відповідачем проведено перевірку дотримання вимог законодавства про рекламу фізичною особою підприємцем ОСОБА_1, за результатами якої прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 25.06.2011 №000101.

Згідно п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу» від 26.05.2004 №693 (далі іменується Порядок №693) підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку або Держспоживстандарту і його територіальних органів. Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживстандарту або його територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи. Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживстандарту, його заступниками, начальниками територіальних органів Комітету, їх заступниками не більше ніж на три місяці.

Згідно пункту 13 Порядку №693 посадові особи Держспоживстандарту і його територіальних органів, які розглядають справу: перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу; готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживстандарту, його заступників, начальників територіальних органів цього Комітету, їх заступників.

Відповідно до п. 14 Порядку №693 Держспоживстандарт і його територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках не пізніш як за один день.

За приписами п. 16 Порядку №693 Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно п. 18 Порядку №693 За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживстандарті або його територіальному органі, другий у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку. Рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку.

Пунктом 20 Порядку №693 встановлено, що сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Відповідачем винесено протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, згідно якого прийнято рішення про накладення штрафу на позивача за порушення п. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» від 25.06.2011.

Позивач, не погоджуючись з винесеним рішенням від 25.06.2011, звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування такого рішення на підставі того, що вказаний щит з вивіскою не являється зовнішньою рекламою згідно приписів Закону України «Про рекламу».

За приписами ст. 1 Закону України «Про рекламу» реклама інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про рекламу» реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форм чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу. Реклама у теле- і радіопередачах, програмах повинна бути чітко відокремлена від інших програм, передач на їх початку і наприкінці за допомогою аудіо-, відео-, комбінованих засобів, титрів, рекламного логотипу або коментарів ведучих з використанням слова «реклама». Інформаційний, авторський чи редакційний матеріал, в якому привертається увага до конкретної особи чи товару та який формує або підтримує обізнаність та інтерес глядачів (слухачів, читачів) щодо цих особи чи товару, є рекламою і має бути вміщений під рубрикою «Реклама» чи «На правах реклами». Логотип телерадіоорганізації, яка здійснює трансляцію програм, передач, не вважається рекламою. Прихована реклама забороняється. Вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Згідно ст. 1 Закону України «Про рекламу», п. 2.2. Порядку розміщення об'єктів зовнішньої реклами в м. Запоріжжя, затвердженого Рішенням виконкому Запорізької міськради №250 від 31.05.2010 «зовнішня реклама реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг».

Відповідно до 2.6 Порядку «спеціальні конструкції тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та не наземні (повітряні) плоскі та об'ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються під розміщення реклами.

Ст. 16 Закону України «Про рекламу», п. 3.1 Порядку «зовнішня реклама розміщується згідно дозволів, які видаються на підставі рішень виконавчого комітету міської ради».

До наземних засобів зовнішньої реклами відносять щитові рекламні конструкції (п. 10.1.1 Порядку). Можливість розміщення тимчасових виносних рекламних конструкцій визначається індивідуально або комплексно у відповідності до схем розташування, узгоджених з Головним управлінням архітектури та містобудування міської ради у встановленому порядку, виходячи з містобудівної ситуації, в межах відведення земельної ділянки даного підприємства, установи, організації, або на прибудинковій території будинку, в якому заявник займає приміщення, за умови узгодження з балансоутримувачем будинку. Тимчасові виносні рекламні конструкції повинні розташовуватись поруч із входом до підприємства, установи, організації, не перешкоджаючи вільному руху пішоходів, з додержанням порядку благоустрою територій. Тимчасові виносні рекламні конструкції розміщуються на підставі дозволів та за наявності договорів на тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу, яке перебуває у комунальній власності. Порядок укладення відповідного договору і розмір місячної оплати за користування місцем розміщення тимчасових виносних рекламних конструкцій затверджується рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради.

Судом встановлено, що підставою для прийняття відповідачем рішення про накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про рекламу стало розміщення останнім біля магазину тимчасової конструкції щита з написом «Бытовая техника фильтры для воды».

Виходячи з норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що тимчасова конструкція щит з написом «Бытовая техника фильтры для воды», що належить позивачу, являється видом зовнішньої реклами, яка повинна розміщуватись згідно дозволів та на підставі рішень виконавчого комітету міської ради.

Проте, частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі ст. 27 ЗУ «Про рекламу», Порядку накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004 до ФОП ОСОБА_1 застосований штраф у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами на розповсюджувачів реклами, винних у порушенні порядку її розповсюдження та розміщення: 400 х 5 = 2000 грн. 00 коп.

Відповідачем зазначено, що розмір штрафу в розмірі 2000 грн. 00 коп. застосовано на підставі розрахунку вартості рекламних вивісок і щитів згідно довідки, що була складена позивачем під час проведення перевірки. З даної довідки вбачається, що позивач виготовив рекламні щити без відповідних дозволів в кількості: три щита малих розмірів вартістю по 50 грн. 00 коп. за кожен, один великий щит вартістю 200 грн. 00 коп. та наземний щит вартістю 50 грн. 00 коп., що в сукупності становить 400 грн. 00 коп.

Судом під час розгляду справи встановлено, що спірним є питання розміщення без відповідного дозволу тимчасової конструкції рекламного щита з написом «Бытовая техника фильтры для воды», вартість якого згідно вказаної вище довідки становить 50 грн. 00 коп.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачем винесено рішення про накладення штрафу на позивача за порушення законодавства про рекламу всупереч нормам чинного законодавства та з порушенням порядку його винесення, що, зокрема, полягає у невірному визначенні розміру штрафу.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 11, 17, 94, 160, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління у справах захисту прав споживачів у Запорізькій області про скасування рішення задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління у справах захисту прав споживачів у Запорізькій області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 25 червня 2011 року №000101.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М.Недашківська

02.08.2011 постанова виготовлена в повному обсязі.