Справа № 214/6515/17(2-а/214/309/17)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2018 рокусправа № 214/6515/17(2-а/214/309/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Кругового О.О.

судді: Прокопчук Т.С. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року, (суддя суду першої інстанції Гринь Н.Г.), ухвалену в м. м. Кривий Ріг, за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Херсонської митниці ДФС Козюберди Володимира Віталійовича про скасування постанови у справі про порушення митних правил -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення питання про обчислення строків звернення до суду з адміністративним позовом у даній справі та не звернув уваги на те, що позивач подав адміністративний позов у межах строків визначених Законом, а відтак підстав для застосування наслідків порушення процесуальних строків - відсутні.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечує проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та просить оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Від представника позивача на адресу суду надійшла заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника ОСОБА_1

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 4 ст.229 фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом обставин у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про порушення митних правил від 28 вересня 2017 року, шляхом направлення позовної заяви поштовим зв'язком 17 жовтня 2017 року (дата поштового відправлення - а.с.15,16).

Залишаючи адміністративний позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся за оскарженням постанови від 28.09.2017 року лише 14 листопада 2017 року, тобто із пропуском строку встановленого ст. 289 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції при розгляду справи виходить з наступного.

У відповідності до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

У відповідності до ч.2 ст.99 КАС України ( в редакції КАС чинній на час подання адміністративного позову) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.( аналогічні приписи містить ч. 1 та 2 ст. 122 КАС України в редакції КАС від 15.12.2017 року).

Згідно з частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною другою вказаної статті визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...».

Отже, законодавцем встановленими строками обмежено звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, вони покликані забезпечити юридичну визначеність у публічно-правових відносинах.

Предметом оскарження у даній справі є постанова в справі про порушення митних правил №0208/50800/17, яка була винесена у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності 28 вересня 2017 року.

На думку позивача перебіг процесуального строку на оскарження постанови у даній справі слід обраховувати з дати її отримання позивачем, а саме з 04.10.2017 року, відтак на думку позивача закінчення процесуального строку на оскарження постанови від 28.09.2017 року припадає на 17 жовтня 2017 року - перший робочий день після закінчення строку.

Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи позивача необґрунтованими з огляду на наступне.

Як вже зазначалось, згідно ст. 289 КУпАП перебіг десятиденного строку на оскарження постанови в справі про порушення митних правил розпочинається з дня винесення такої постанови, в разі наявності поважних підстав строк на оскарження постанови можу бути поновлено.

Отже, з урахуванням приписів ст. 289 КУпАП України, строк на оскарження постанови в справі про порушення митних справи розпочався саме з моменту її винесення - з 28 вересня 2017 року, а не з моменту отримання позивачем, та закінчився 09 жовтня 2017 року - перший робочий день після закінчення десятиденного строку з дня винесення постанови.

Як вбачається з оскаржуваної постанови її копію було направлено гр.. ОСОБА_1 28 вересня 2017 року поштовим зв'язком рекомендованим листом.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії конверту, яким позивачу було направлено оскаржувану постанову, та роздруківки відстеження рекомендованого поштового відправлення, позивач оскаржувану постанову від 28.09.2017 року отримано особисто 04 жовтня 2017 року.

Таким чином, отримавши постанову 04 жовтня 2017 року позивач мав можливість у строк до 09 жовтня 2017 року подати до суду адміністративний позов про оскарження постанови про порушення митних правил. Однак, позивачем у даній справі подано адміністративний позовом про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення від 28.09.2017 року лише 17 жовтня 2017 року, тобто із пропуском строку визначеного Законом.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що звертаючись до суду з адміністративним позовом у даній справі позивач не порушував питання про поновлення пропущеного строку, не вказав суду про наявність поважних підстав для поновлення строку, не надав жодних доказів на їх підтвердження.

З огляду на ч. 1 ст. 100 КАС України ( в редакції КАС чинній на час подання адміністративного позову) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного поважними, про що постановляється ухвала. (аналогічні приписи містить ст. 123 КАС України в редакції КАС від 15.12.2017 року).

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду у зв'язку із пропуском строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, встановленого ст. 289 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Керуючись ст.308, ст. 310, ст. 312, ст. 316 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року у справі №214/6515/17 (2а/214/309/17)- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 31 січня 2018 року та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: В.В. Мельник