Справа № 185/5575/17 (2-а/185/327/17)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2018 рокусправа № 185/5575/17 2-а/185/327/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Баранник Н.П.

судді: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2017 року у справі №185/5575/17 (2-а/185/327/17) (прийнята в порядку письмового провадження: 03.10.2017р., суддя: Бондаренко В.М.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) задоволено. Судом визнано протиправними дії Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - відповідач) щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2017року та зобов'язано відповідача відновити виплату пенсії позивачу 01 січня 2017 року.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на необґрунтованість судового рішення, прийняття рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову суду першої інстанції у даній справі скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, прохав залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були сповіщені у встановленому законом порядку.

Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивач має право на пенсію за віком, що підтверджується посвідченням № (а.с. 1), вказані обставини сторонами не оспорюються.

З 01.09.2014року позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу. Фактичне місце проживання/перебування позивача: АДРЕСА_1.

З 01.09.2014 року позивача взято на облік у Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, на облік взято електронну пенсійну справу та розпочато виплату пенсії (а.с.15).

Виплата позивачу пенсії відповідачем продовжувалася до 01.01.2017року, після чого виплата пенсії була припинена автоматично за результатами обміну інформацією щодо переміщених осіб з органами соціального захисту населення.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність дій відповідача, з огляду на що позов задовольнив.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Статтею 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Судом встановлено, що відповідачем було припинено виплату пенсії позивачу у зв'язку зі скасуванням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.15).

Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом (ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що припинення виплати пенсії можливе лише на підставі мотивованого рішення територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду.

Скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, не є рішенням про припинення виплати пенсії в розумінні ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Припинення виплати позивачу пенсії за встановлених судом підстав суперечить принципам, що закріплені в Конституції України та підставам, наведеним в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати право громадянина на отримання призначеної йому пенсії незалежного від того, де проживає особа, якій призначена пенсія.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право відновлення виплати припиненої пенсії та її виплату.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2017 року у справі № 185/5575/17 (2-а/185/327/17) - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 31.01.2018р..

Повний текст постанови виготовлено 31.01.2018р..

Головуючий суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак