Справа № 826/6380/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6380/17 Головуючий у 1 інстанції - Мазур А.С.,
судді -Аблов Є.В., Літвінова А.В. Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та скасування постанови в частині, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та нечинним пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 05.11.2014 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2017 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуальних строків; задоволено клопотання представника Кабінету Міністрів України про залишення адміністративного позову без розгляду; залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 в адміністративній справі № 826/6380/17.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати її, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотивами оскаржуваної ухвали є те, що позивачем був без поважних причин пропущений шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України.

Колегія суддів погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зазначає, що предметом даного спору є визнання протиправним та нечинним пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 05.11.2014 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Відповідно до статті 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Офіційне оприлюднення нормативно-правових актів - це доведення текстів відповідних актів до відома населення, а також державних органів, підприємств, установ і організацій. Воно є обов'язковою умовою початку дії зазначених актів.

Порядок оприлюднення актів визначається Указом Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів і набрання ними чинності» від 10.06.1997 № 503/97.

Офіційне оприлюднення нормативно-правових актів здійснюється після включення їх до Єдиного державного реєстру нормативних актів із зазначенням присвоєного їм реєстраційного коду.

Колегія суддів звертає увагу, що постанову Кабінету Міністрів України № 637 від 05.11.2014 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» було опубліковано в Урядовому кур'єрі від 26.11.2014 № 220.

Згідно частини третьої статті 17 Закону України «Про інформацію» з метою забезпечення доступу до законодавчих та інших нормативних актів фізичним та юридичним особам держава забезпечує офіційне видання цих актів масовими тиражами у найкоротші строки після їх прийняття.

Водночас, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із даним позовом 16.05.2017 (згідно штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції (а.с. 3).

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Вказана правова норма зобов'язує осіб, які звернулися до суду з адміністративним позовом після закінчення строку, встановленого ст. 99 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017), подавати заяву про його поновлення.

Відповідно до ст. 100 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів звертає увагу, що достатніх та поважних причин пропуску встановленого строку звернення до суду із позовною заявою позивачем не наведено, у зв'язку із чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов слід залишити без розгляду.

Отже, враховуючи, що позивач мав можливість ознайомитись з оскаржуваним нормативно-правовим актом в Урядовому кур'єрі № 220 26.11.2014 та дату звернення позивача до суду першої інстанції - 16.05.2017, судом першої інстанції вірно залишено дану позовну заяву без розгляду на підставі вимог ст. 100 КАС України, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.11.2015 у справі № 2а-7498/12/2670, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 30.09.2014 у справі № К/9991/18146/12 та ухвалі від 13.12.2012 у справі № К/9991/1177/12.

Доводи апелянта про те, що шестимісячний строк звернення до суду з адміністративним позовом необхідно відраховувати з часу звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України, а саме з вересня 2016 року, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки навіть якщо брати вказану дату коли ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а саме про постанову Кабінету Міністрів України № 637 від 05.11.2014 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» - вересень 2016 року, то шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України всерівно позивачем пропущено.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 31.01.2018.