Справа № 9901/423/18
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

05.02.2018 Київ П/9901/423/18 9901/423/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бевзенка В.М. (далі - Суд), перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними та скасування результатів тестувань та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

30 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати результати анонімних тестувань рівня загальних теоретичних знань у сфері права та рівня володіння державною мовою під час складання 31 жовтня 2017 року відбіркового іспиту у межах процедури добору кандидатів на посаду судді місцевого суду, оголошеного Вищою кваліфікаційною комісією суддів України 3 квітня 2017 року, в частині нарахування позивачу балу по питанню 5-го варіанту (В якому варіанті неправильно вжито прийменник? Відповіді: «при дорозі»; «мати при собі документи»; «при сприянні міністерства»; «виріс при батькові») тестового зошиту позивача з володіння рівня знань державної мови);

- зобов'язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України здійснити дії щодо перерахунку позивачу балів по володінню рівня знань державної мови та зарахувати один бал по питанню 5-го варіанту (В якому варіанті неправильно вжито прийменник? Відповіді: «при дорозі»; «мати при собі документи»; «при сприянні міністерства»; «виріс при батькові») мого тестового зошиту з володіння рівня знань державної мови) тестового зошиту позивача з володіння рівня знань державної мови).

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі згідно із статтею 171 Кодексу адміністративного судочинства України, з'ясовано наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 28 вересня 2017 року його було допущено до участі у доборі кандидатів на посаду судді місцевого суду.

Згідно результатів анонімних тестувань рівня загальних теоретичних загальних теоретичних знань у сфері права та рівня володіння державною мовою під час складання 31 жовтня 2017 року відбіркового іспиту у межах процедури добору кандидатів на посаду судді місцевого суду, оголошеного Вищою кваліфікаційною комісією суддів України 3 квітня 2017 року, позивач як учасник конкурсу набрав 29 балів по володінню рівня знань державної мови, 97 балів по володінню рівня знань у сфері права. Позивач припинив участь у доборі, оскільки не набрав 30 балів - мінімальний бал по володінню рівня знань державної мови.

З метою з'ясування правильності та коректності питання 5-го варіанту тестового зошиту з володіння рівня знань державної мови позивач звернувся до Інституту української мови НАН України з заявою від 2 січня 2018 року щодо надання роз'яснення.

Отримавши роз'яснення Інституту української мови НАН України від 9 січня 2018 року №307/10 щодо некоректності зазначеного питання, яке не мало використовуватись для перевірки знань, позивач вважає, що саме з цього моменту він дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів як учасника добору кандидатів та посаду судді місцевого суду.

Відповідно до частини четверної статті 5 Закону України «Про державну службу» особливості правового регулювання державної служби в системі правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.

Статтею 70 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено порядок добору та призначення на посаду судді.

Частиною першої статті 72 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що добір кандидатів на посаду судді полягає у проходженні особами, допущеними до добору, відбіркового іспиту, організації проведення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України щодо осіб спеціальної перевірки в порядку, встановленому законодавством у сфері запобігання корупції, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, а також у проходженні спеціальної підготовки та складенні кваліфікаційного іспиту.

Згідно підпункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно частини п'ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З огляду на наведене правове регулювання, Суд зазначає, що складання особою, допущеною до участі у доборі, відбіркового іспиту, є однією із стадій добору на посаду судді, передбаченого статтею 70 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та є складовою правовідносин щодо прийняття громадян на публічну службу в розумінні частини п'ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач фактично не погоджується з результатами анонімних тестувань рівня володіння державною мовою, отриманих за результатами складання відбіркового іспиту у межах процедури добору кандидатів на посаду судді місцевого суду.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Виходячи із положень статті 2, статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, право на захист є самостійним суб'єктивним правом, яке виникає в момент порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод та інтересів особи, яка звертається за захистом її порушеного права.

Позивач зазначає, що результати анонімних тестувань були оголошені 3 листопада 2017 року на офіційному сайті відповідача.

Вищенаведене дає Суду підстави вважати, що саме з цього моменту позивач дізнався або мав дізнатись про порушення своїх прав.

Однак, позивач звернувся з позовом до суду 30 січня 2018 року, тобто з пропуском місячного строку, передбаченого частиною п'ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Таким чином, позовна заява залишається без руху з наданням десятиденного строку для усунення недоліків шляхом надання заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ухвалив:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними та скасування результатів тестувань та зобов'язання вчинити певні дії залишити без руху.

2. Надати позивачу строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя В.М. Бевзенко