Справа № 539/3628/14-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.01.2018 м. Київ К/9901/1481/18 539/3628/14-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Гриціва М.І., Стародуба О.П., розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.11.2014 (головуючий суддя Яценко В.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2015 (колегія суддів у складі головуючого судді Старостіна В.В., суддів Бегунца А.О., Катунова В.В.) у справі №539/3628/14 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, установив:

I. ПРОЦЕДУРА
1. ОСОБА_1 , звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

а) визнати неправомірними дії Полтавського обласного військового комісаріату щодо відмови в перерахунку його заробітної плати за період з 04.08.1987 по 10.10.1987 з урахуванням понаднормового часу роботи відповідно табелів обліку робочого часу та видачі довідки, згідно висновку від 17.06.2014 № 535 Харківського науково-Дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Полтавське відділення та на підставі діючого з 01.01.2012 підпункту 2 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

б) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 перерахувати йому заробітну плату за період з 04.08.1987 по 10.10.1987 за роботи під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з урахуванням понаднормового часу роботи відповідно табелів обліку робочого часу та видати довідку про заробітну плату за вищеназваний період з урахуванням понаднормового часу роботи, згідно табелів обліку робочого часу і висновку від 17.06.2014 № 535 Харківського науково-Дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Полтавське відділення та на підставі діючого з 01.01.2012 підпункту 2 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії інвалід 2 групи, захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 04.08.1987 по 10.10.1987 та працював понаднормово, а тому має право на перерахунок заробітної плати за вказаний період з урахуванням понаднормового часу роботи, згідно табелів обліку робочого часу

3. Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.11.2014, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2015, позов задоволено: визнано неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо відмови в перерахунку заробітної плати ОСОБА_1 за період з 04.08.1987 по 10.10.1987 з урахуванням понаднормового часу роботи відповідно табелів обліку робочого часу та видачі довідки, згідно висновку від 17.06.2014 № 535 Харківського науково-Дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Полтавське відділення, та на підставі діючого з 01.01.2012 підпункту 2 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 перерахувати ОСОБА_1 заробітну плату за період з 04.08.1987 по 10.10.1987 за роботи під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з урахуванням понаднормового часу роботи відповідно табелів обліку робочого часу та видати довідку про заробітну плату за вищеназваний період з урахуванням понаднормового часу роботи, згідно табелів обліку робочого часу і висновку від 17.06.2014 № 535 Харківського науково-Дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Полтавське відділення та на підставі діючого з 01.01.2012 підпункту 2 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

4. У поданій касаційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_2 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
5. Полтавський обласний військовий комісаріат у своїй касаційній скарзі зазначає, що позивач коштів за понаднормовий час роботи фактично не отримував, а тому відсутні підстави для видачі позивачу нової довідки про заробітну плату за період з 04.08.1987 по 10.10.1987.

6. Позивач проти задоволення касаційної скарги заперечив та зазначив, що відповідно до Конституції України він має право на такий розмір соціальної допомоги, який забезпечить йому достатній життєвий рівень.

III. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії інвалідом 2 групи, захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно первинних документів та архівної довідки виданої Галузевим державним архівом Міністерства Оборони України (м. Київ), він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 04.08.1987 по 10.10.1987.

8. В січні 2012 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до цієї постанови проведено осучаснення заробітку за роботи в зоні відчуження з використанням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

9. В травні 2014 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримав довідку від 14.05.2014 № 8/1491 про складові заробітної плати, в якій не враховані понаднормові години, які позивач відпрацював в зоні відчуження.

10. Згідно з висновком Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса Полтавське відділення від 07.07.2014 № 535 стосовно суми нарахованої заробітної плати позивача за період з 04.08.1987 по 10.10.1987 значиться: "Дані довідки про заробітну плату від 14.05.2014 № 8/1491, документально не підтверджується. Заробітна плата (грошове забезпечення) за роботу (службу) в зоні відчуження, за період з 04.08.1987 по 10.10.1987 складає: серпень 1987 року - 3060,49 крб.; вересень 1987 року - 3639,03 крб.; жовтень 1987 року - 1297,69 крб..

11. 09.07.2014 позивач повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про отримання нової довідки про заробітну плату за період з 04.08.1987 по 10.10.1987.

12. Листом від 21.07.2014 № 8/2565 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 12.04.2013 № 4014/0/14-13/20, з особами рядового і начальницького складу Міністерства оборони трудовий договір не укладався. Військовослужбовці відповідно до законодавства несли службу, отримували грошове забезпечення, а не заробітну плату, і їхня робота у надурочний і нічний час, у вихідні і святкові дні за нормами Кодексу законів про працю Української РСР та інших законодавчих нормативно-правових актів з трудового законодавства (частиною якого є законодавство з організації оплати праці) не оплачувалася.

13. Крім того, в зоні відчуження роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС виконувались і військовозобов`язаними і військовослужбовцями. Відповідно до ст.1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовий обов`язок включає:

- проходження військової служби;

- виконання військового обов`язку в запасі.

14. Вважаючи незаконною відмову відповідача видати довідку про заробітну плату з урахуванням понаднормового часу роботи відповідно табелів обліку робочого часу, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

15. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач має право на перерахунок заробітної плати за період з 04.08.1987 по 10.10.1987 за роботу під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з урахуванням понаднормового часу роботи відповідно табелів обліку робочого часу на підставі п.п. 2 п. 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відповідач безпідставно відмовив у здійсненні такого перерахунку.

IV. ОЦІНКА СУДУ
16. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

17. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 213 КАС України у редакції, що діяла на час подання заявником касаційної скарги у даній справі, у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права.

18. За змістом касаційної скарги заявник стверджує, що оскільки позивач під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС проходив військову службу і з ним не укладався трудовий договір, то до нього не застосовуються норми трудового законодавства, що діяло на той період часу.

19. Аналогічні за змістом пояснення викладені в запереченнях відповідача на позов та в апеляційній скарзі.

20. Оцінка даним твердженням з посиланням на норми матеріального права, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, дана судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях.

21. При цьому, всупереч вимогам ст. 213 КАС України у редакції, що діяла на час подання заявником касаційної скарги у даній справі, відповідачем не вказано у чому полягає порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права.

22. Предметом спору у даній справі є дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови в перерахунку заробітної плати позивача за період з 04.08.1987 по 10.10.1987 з урахуванням понаднормового часу роботи в зоні відчуження відповідно табелів обліку робочого часу.

23. Суди попередніх інстанцій на підставі наявних у справі табелів обліку робочого часу встановили, що позивач у зазначений період працював у зоні відчуження понаднормово (по 12 годин на день). Також, суд першої інстанції встановив, що на позивача, як на військовослужбовця, зайнятого на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, розповсюджувалась дія норм трудового законодавства, що діяло на той період часу.

24. Доводи касаційної скарги не спростовують та не ставлять під сумнів встановлені судами обставини, а посилання заявника касаційної скарги на норми розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964-рс та від 23.05.1986 №1031-рс без зазначення у чому полягає неправильне їх (норм) застосування не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

25. Аналогічний правовий висновок щодо наявності у військовослужбовців права на включення до заробітної плати за період роботи у зоні відчуження (з якої у подальшому нараховується пенсія) коштів, виплачених таким особам за понаднормовий час роботи в зоні відчуження, неодноразово викладено у своїх рішеннях Вищим адміністративним судом України, зокрема, в ухвалах від 19.05.2015 (справа №539/2708/14) та від 20.09.2013 (справа №1618/4136/12).

26. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України Про судоустрій і статус суддів Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

27. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

28. У справі "Пономарьов проти України (заява N 3236/03, Рішення від 03.04.2008, п. 40) Європейський суд з прав людини звернув увагу, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

29. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі, якими доводи скаржника відхилено.

30. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

31. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.11.2014 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2015 у справі №539/3628/14 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя М.І. Гриців

Суддя О.П. Стародуб