Справа № 815/6077/17
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6077/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Марчук Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14) до ОСОБА_1 (місцезнаходження: 67200, Одеська область, Іванівський район, с. Бузинове, вул. К.Маркса, 50) про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Позивач) з адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі Відповідач, або ОСОБА_1Б.) про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 17569 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 27.06.2017 року посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Полтавській області виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. За результатами проведення зважування складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт № 160922 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 27.06.2017 року, на підставі яких проведено розрахунок № 160922 від 27.06.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 603,20 євро. В зв'язку з тим, що Відповідач в добровільному порядку не вніс плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, що призводить до ненадходження коштів у державний бюджет, управління Укртрансбезпеки у Полтавській області звернулось із даним позовом до суду.

Ухвалою судді від 09.01.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 23.01.2018 року.

Відповідач належним чином та своєчасно повідомлявся про встановлений Ухвалою суду від 09.01.2018р. строк для подання відзиву на позовну заяву, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що копію ухвали від 09.01.2018 року Відповідач отримав 16.01.2017 року (а.с. 42).

Частиною 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

22.01.2017 року до суду надійшла заява представника позивача про перенесення (відкладення) судового засідання у звязку з одночасним розглядом даної справи зі справою №815/4354/17 в Одеському апеляційному адміністративному суді.

23.01.2018 року судом відмовлено у задоволенні зазначеної заяви представника позивача, оскільки справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а клопотань, у відповідності до положень ч. 5 ст. 262 КАС України, про розгляд справи з повідомленням сторін, поданих в строк, передбачений ч. 7 ст. 262 КАС України, до суду не надходило.

Крім того, 23.01.2017 року судом було прийнято рішення продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 27.06.2017 року посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Полтавській області виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

За результатами проведення зважування складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт № 160922 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 27.06.2017 року (а.с. 8-9)

На підставі зазначених довідки та акту проведено розрахунок № 160922 від 27.06.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована ОСОБА_1Б плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у розмірі 603,20 євро (а.с. 8).

Проаналізувавши матеріали справи, доводи викладені в позовній заяві, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879.

Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів (пп. 4 п. 2 Порядку).

Великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (пп. 3 п. 2 Порядку).

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 28 Порядку, Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень. Перевізник має право на відшкодування вантажовідправником чи замовником коштів, внесених у рахунок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.

Відповідно до п. 31-1 Порядку, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у пятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобовязаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Зі змісту довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акту № 160922 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 27.06.2017 року вбачається, що фактична маса великовагового транспортного засобу становить 47,1 т., в той час як допустима становить 44т. Таким чином було перевищено норматив вагового параметру. При цьому в акті № 160922 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів зазначено, що власником транспортного засобу є ОСОБА_1

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу - фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами;

В той же час, відповідно до ст.. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Таким чином власником транспортного засобу і автомобільним перевізником не завжди є одна і та сама особа. ОСОБА_1, як власник транспортного засобу, може і не бути автомобільним перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

При цьому жодних доказів того, що ОСОБА_1 є автомобільним перевізником позивачем до суду не надано.

Крім того, ОСОБА_1 не є фізичною особою-підприємцем, що здійснює вантажні автомобільні перевезення на комерційній основі, що підтверджується записом про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем № 2002359 від 13.10.2015 року у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що адміністративний позов Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом є не обґрунтованим, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77, 90, 139, 229, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14) до ОСОБА_1 (місцезнаходження: 67200, Одеська область, Іванівський район, с. Бузинове, вул. К.Маркса, 50) про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 17569 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук.

.