Справа № 813/3454/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/12641/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

представника відповідача Тенети М.Р.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції Карп»як О.О.,

час ухвалення рішення - 06.12.2017 року, 16:18 год.,

місце ухвалення рішення - м.Львів,

дата складання повного тексту рішення - 11.12.2017 року,

в с т а н о в и в :

ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 12.07.2017 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, Головне управління ДФС у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки підприємство несвоєчасно сплатило єдиний внесок, відтак, своєчасно не нарахована та/ або не сплачена у строки, встановлені Законом "Про збір та облік сума єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, і оскільки його явка в суді апеляційної інстанції не є обов'язковою, апеляційний розгляд справи проведено у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ЛМКП "Львівтеплоенерго" до січня 2017 року перебувало на обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального Головного управління державної фіскальної служби України.

У січні 2017 року позивача переведено на обслуговування в Залізничну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області.

12.07.2017 ГУ ДФС у Львівській області винесено рішення №0 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 120090,13 грн. та пеню- 2993,19 грн.

Як вбачається з матеріалів справи Єдиний внесок був сплачений позивачем платіжними дорученнями №37 від 05.01.2017 на суму 16270 грн., №62 від 06.01.2017 на суму 680 грн., №67 від 06.01.2017 на суму 3940 грн., №89 від 10.01.2017 на суму 1120 грн., №109 від 11.01.2017 на суму 532986, 30 грн., №110 від 11.01.2017 на суму 53462,57 грн.; №111 від 11.01.2017 на суму 38748,10 грн., №112 від 11.01.2017 на суму 18 825,21 грн., №113 від 11.01.2017 на суму 2105,45 грн., №154 від 12.01.2017 на суму 720 грн. (а.с.16-25).

Судом встановлено та підтверджено поясненнями позивача, що у вище перелічених платіжних дорученнях було невірно вказано отримувача єдиного внеску -СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ ДФС, замість Залізничної ОДПІ.

Листом від 23.01.2017 р. за вих. №07-488 ЛМКП "Львівтеплоенерго" звернулося до СДПІ з ОВП з проханням перерахувати кошти зі сплати зобов'язань з ЄСВ на відповідний розрахунковий рахунок Залізничної ОДПІ, у зв'язку з помилковою їх сплатою. (а.с.15).

Перерахунок було проведено СДПІ з ОВП 25.01.2017, що підтверджується Розрахунком штрафної санкції (а.с.11).

Відповідно до ст.9 Закону України від 08.07.2010 р. №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Днем сплати єдиного внеску вважається, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів, - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Відповідно до п.10 ст.25 Закону №2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Відповідно до п.3 ст.1 Закону №2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно п.п.5,6 ст.9 Закону №2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.

Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Статтею 25 Закону № 2464-VI визначено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п.129.1 ст.129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Як вбачається з п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ЛМКП "Львівтеплоенерго" платіжні доручення на сплату єдиного соціального внеску були подані в банк своєчасно (з 05.01.2017 року по 12.01.2017 року), сума єдиного соціального внеску своєчасно поступила на спеціальні рахунки СДПІ з ОВП, замість розрахункового рахунку Залізничної ОДП, в якій позивач перебуває на обліку з січня 2017 року. Внслідок цього вказане податкове зобов"язання зараховано на правильний рахунок для платників податків, зареєстрованих у Залізничній ОДПІ на підставі листа від 23.01.2017 року №07-488.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки позивачем фактично було здійснено необхідні дії для повного та своєчасного виконання свого податкового обов"язку, то помилкове зазначення рахунку на який такий податок сплачується під час сплати суми податкового зобов"язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов"язання у визначений строк, а відтак і для застосування штрафних (фінансових) санкцій. Таким чином, оскільки помилкове перерахування позивачем коштів не вплинуло на виконання обов"язку платника зі сплати єдиного внеску до бюджету, застосування до позивача штрафу і пені є неправомірними.

Відповідно до постанови ВСУ від 16.06.2015 р. №21-377а15 здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПКУ, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПКУ.

Крім того, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 ПКУ, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою ПК строк, а відтак і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року у справі № 813/3454/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула

Повне судове рішення виготовлене 31 січня 2018 року.