Справа № 818/18/18
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2018 р. Справа № 818/18/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1Б.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_2 (далі - відповідач) про визнання неправомірною бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на питання 2, 3, 4 заяви позивача від 04.07.2017 № 314, визнання неправомірною бездіяльності відповідача щодо невиконання вимог, викладених в п. 4 заяви позивача № 314, а саме: незалучення його до перевірки; зобов'язання відповідача надати відповідь на питання 2, 3 заяви № 314.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 04 липня 2017 року позивач звернувся до начальника Лебединського ВП ОСОБА_2 із заявою № 314, яка містила чотири питання. Перше питання підлягало розгляду в межах Кримінально-процесуального кодексу України, оскільки це повідомлення про низку злочинів. Інші три питання заяви № 314 підлягали розгляду відповідачем у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», а саме:
2. Якщо слідчий Лебединського ВП складатиме висновок про відсутність в моїй заяві ознак кримінального правопорушення, прошу вказати у висновку статтю закону яка дає право слідчому робити такі висновки без проведення слідчих дій в досудовому розслідуванні, та назвати докази і зазначити обставини на підставі яких слідчий дійшов такого висновку та спростував факти викладені в моїй заяві, та описати процес здійснення слідчим оцінки обґрунтованості моєї заяви з повідомленнями про кримінальне правопорушення.
3. Якщо до внесення зазначених мною відомостей в ЄРДР буде проведена будь яка перевірка з даного приводу, прошу назвати осіб які ініціювали та виконали цю перевірку, а також вказати закони якими вони керувались при проведенні перевірки.
4. Якщо Лебединський ВП все ж таки буде проводити перевірку, без внесення відомостей до ЄРДР, прошу залучити мене до цієї перевірки.
Позивач стверджує, що в порушення Закону України «Про звернення громадян», відповідач не виконав законних вимог позивача (не залучив його до перевірки) та не надав відповіді на питання 2, 3, 4 заяви № 314, не назвав докази і не повідомив обставини, на підставі яких працівники поліції дійшли висновку про відсутність в заяві № 314 ознак кримінального правопорушення, не назвав осіб, які ініціювали та виконали перевірку, не вказав закони, якими вони керувались при проведенні цієї перевірки.
Таким чином, на переконання ОСОБА_1, відповідач, при виконанні своїх службових обовязків, проігнорував вимоги 2, 3, 4 заяви № 314, чим обмежив право позивача на інформацію та надання обґрунтованої відповіді, передбачені ст. 40 Конституції України, порушив його право взяти участь у перевірці, що передбачено ст. 18 Закону України «Про звернення громадян».
Відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі отримав 10.01.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, у встановлений судом строк відзив суду не надав.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 04 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Лебединського ВП ОСОБА_2 із заявою № 314, у якій просив:
1. Внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення передбачене ст. 190, 356, 364 та 366 КК України - шахрайство, самоправство, зловживання владою та службове підроблення вчинене сільським головою у змові з юристом.
2. Якщо слідчий Лебединського ВП складатиме висновок про відсутність в моїй заяві ознак кримінального правопорушення, прошу вказати у висновку статтю закону яка дає право слідчому робити такі висновки без проведення слідчих дій в досудовому розслідуванні, та назвати докази і зазначити обставини на підставі яких слідчий дійшов такого висновку та спростував факти викладені в моїй заяві, та описати процес здійснення слідчим оцінки обґрунтованості моєї заяви з повідомленнями про кримінальне правопорушення.
3. Якщо до внесення зазначених мною відомостей в ЄРДР буде проведена будь яка перевірка з даного приводу, прошу назвати осіб які ініціювали та виконали цю перевірку, а також вказати закони якими вони керувались при проведенні перевірки.
4. Якщо Лебединський ВП все ж таки буде проводити перевірку, без внесення відомостей до ЄРДР, прошу залучити мене до цієї перевірки (а.с.5).
За результатом розгляду вказаної заяви, листом від 14.07.2017 № К-125/9912 начальника Лебединського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_1 було повідомлено про те, що проведено перевірку, в ході якої встановлено, що в звязку з відсутністю в даній події достатніх підстав які б вказували на наявність ознак кримінального правопорушення, та неможливістю внесення відповідної інформації до ЄДР перевірку припинено (а.с.6).
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно приписів ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно із ст. 7 вказаного Закону звернення, оформлені належним чинним і подані у встановленому порядку, підлягають обовязковому прийняттю та розгляду; якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, обєднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше пяти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення; у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними розясненнями.
Порядок розгляду звернень у формі заяв та скарг визначений статтями 15 та 16 вищевказаного Закону.
Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (ч. 1 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян").
Частиною 4 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Відповідно до ст. 19 вказаного Закону, органи державної влади, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.
Суд, проаналізувавши відповідь начальника Лебединського ВП Головного управління Національної поліції в Сумській області від 14.07.2017 № К-125/9912 на звернення ОСОБА_1 № 314 від 04.07.2017 зазначає, що в порушення вимог ст. 19 Закону України "Про звернення громадян", позивачу не надано відповідь щодо всіх порушених у заяві питань, зокрема: не вказано статтю Закону яка дає право слідчому робити висновок про відсутність у заяві ознак кримінального правопорушення без проведення слідчих дій в досудовому розслідуванні; не названі особи, які ініціювали та виконали перевірку, не вказані Закони, якими вони керувались при проведенні перевірки.
Таким чином, заява позивача не розглянута по суті, заявнику не надано повну та обґрунтовану відповідь на поставлені в зверненні питання.
Крім того, позивач виявив у заяві бажання бути присутнім під час проведення перевірки.
Таке право позивача передбачене статтею 18 Закону України "Про звернення громадян", у відповідності до якої громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.
Проте, відповідач не забезпечив ОСОБА_1 реалізацію цих прав, не зазначивши жодних причин.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Лебединський ВП ГУНП України в Сумській області як субєкт владних повноважень, не довів належними та допустимими доказами факт розгляду заяви позивача у відповідності до вимог діючого законодавства.
Крім того, відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву та не зазначено жодних причин його неподання.
Згідно із ч. 4 ст. 159 КАС України неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Таким чином, враховуючи неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_2 щодо ненадання відповіді на питання 2, 3, 4 заяви ОСОБА_1 від 04.07.2017 № 314, визнати протиправною бездіяльність начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_2 щодо невиконання вимог, викладених в пункті 4 заяви ОСОБА_1 від 04.07.2017 № 314, а саме: незалучення ОСОБА_1 до перевірки, зобов'язати Начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_2 надати відповідь на питання 2, 3 заяви ОСОБА_1 від 04.07.2017 № 314.
Щодо відшкодування позивачу судових витрат суд зазначає, що ухвалою суду позивача було звільнено від сплати судового збору, а на підтвердження інших судових витрат ним не було надано жодних доказів, отже підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_2 щодо ненадання відповіді на питання 2, 3, 4 заяви ОСОБА_1 від 04.07.2017 № 314.
Визнати протиправною бездіяльність Начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_2 щодо невиконання вимог, викладених в пункті 4 заяви ОСОБА_1 від 04.07.2017 № 314, а саме: незалучення ОСОБА_1 до перевірки.
Зобов'язати Начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_2 надати відповідь на питання 2, 3 заяви ОСОБА_1 від 04.07.2017 № 314.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко