Справа № 161/9540/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/11287/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2017 року (ухвалене головуючим-суддею Плахтій І.Б. у м. Луцьку) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Луцьке ОУПФУ) щодо відмови у здійсненні їй перерахунку пенсії з врахуванням 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж роботи 15 років та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії в межах строку позовної давності відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад встановлений мінімальний стаж роботи 15 років в межах визначеного Законом строку позовної давності та здійснювати нарахування та виплату вказаної доплати у подальшому.

Позов мотивований тим, що при наявності права у пенсіонерів, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, застосуванню підлягає Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи», а тому відповідач протиправно застосував до спірних правовідносин Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.10.2017 позов було задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивачу з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано відповідача провести такий перерахунок та виплату пенсії починаючи з 16.12.2016.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, Луцьке ОУПФ подало апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що з 01.01.2014 набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким з 12.01.2015 було встановлено доплату за понаднормативний стаж шляхом збільшення розміру пенсії на 1% мінімальної пенсії за віком за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років для жінок. В прикінцевих положеннях Закону встановлено, що дія статті поширюється на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності цим законом. Тому просить скасувати постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.10.2017 та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні його адміністративного позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про часткове задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 є потерпілою від Чорнобильської катастрофи та віднесена до третьої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, видане Волинською облдержадміністрацією від 21.05.1993.

ОСОБА_1 призначено пенсію з 08.06.2010 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте із застосуванням пільги щодо зниження пенсійного віку, передбаченої ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач перебуває на обліку в Луцькому ОУПФУ.

15.06.2016 позивач звернулася до Луцького ОУПФУ із заявою щодо здійснення перерахунку розміру її пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте, листом Луцького ОУПФУ № 308/Ш-01 від 16.06.2017 їй було відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги щодо визначення розміру доплати до пенсії позивачеві, суд першої інстанції застосував положення ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язавши при цьому відповідача провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 16.12.2016.

Проте, колегія суддів вважає, що до висновку про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції прийшов з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також невідповідністю висновків суду обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ст.71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дія положень цього закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 55 цього Закону передбачено, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Статтею 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як : чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Згідно ч.2 ст.56, ст.57 цього Закону та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Крім цього, починаючи з 01.01.2004, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без врахування положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є неможливим і навпаки, застосування окремих положень Закону України» «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону України «Про статус та соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При наявності у пенсіонерів, які постраждали від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, права на тотожні пенсійні виплати застосуванню підлягають положення спеціального характеру, в цьому випадку Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Прийняте судом першої інстанції судове рішення узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 07.07.2015 по справі № 21-727а15.

Із наведеного випливає, що суд першої інстанцій вірно застосував норми вищевказаних Законів, тому прийшов до правильного висновку про обґрунтованість та підставність заявлених позовних вимог.

Однак, при визначенні періоду часу, з якого позовні вимоги підлягають задоволенню, судом першої інстанції не враховано, що із заявою про обрання умов пенсійного забезпечення згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також про перерахунок пенсії, позивач звернулася до пенсійного органу лише 15.06.2017, що було встановлено в ході апеляційного розгляду.

Згідно ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою визначаються строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З урахуванням наведеного, право на перерахунок пенсії у позивача виникло з 15.06.2017.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно визначив дату, з якої слід здійснити перерахунок пенсії позивачу, при цьому порушив норми процесуального права, застосувавши шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом відповідно до положень ст.99 КАС України (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваного рішення).

Згідно ст.317 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також неповне з'ясування всіх обставин, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області - задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2017 року по справі № 161/9540/17 скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку, починаючи з 15 червня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. О. Яворський
Повне судове рішення складено 06.02.2018.