Справа № 821/265/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

29.01.2018 Київ К/9901/6292/18 821/265/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів - Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року у справі за позовом Міністерства оборони України до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, Херсонської медико-соціальної експертної комісії № 3, треті особи: Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

16 січня 2018 року Центральною військово-лікарською комісією направлено касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року у справі №821/265/17. Одночасно у касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

З матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувана постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року постановлена у відкритому судовому засіданні. Повний текст судового рішення виготовлено 01 грудня 2017 року. Отже, останнім днем подачі касаційної скарги було 21 грудня 2017 року. Касаційну скаргу Центральною військово - лікарською комісією Міністерства оборони України направлено 16 січня 2017 року.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник зазначає, що оскаржуване судове рішення винесено за відсутності і існування Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України. Повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції було направлено судом 07 грудня 2017 року та отримано Центральною військово-лікарською комісіїєю 18 грудня 2018 року. Підготовка, реєстрація та направлення касаційної скарги було здійснено у 30-ти денний термін, як це передбачено ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обговоривши доводи заявленого клопотання колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення з огляду на нижченаведене.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

За приписами пункту 14 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Відповідно до частини 2 статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка була чинна на момент постановлення ухвали апеляційним судом) касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Таким чином, твердження скаржника, що строк на касаційне оскарження повинен обраховуватись відповідно до статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) є помилковим, оскільки оскаржуване судове рішення було ухвалено до набрання чинності Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII та пунктом 14 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) встановлено застосування до таких рішень строків на касаційне оскарження що діяли на момент їх винесення.

У зв'язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску строку на касаційне оскарження та задоволення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року.

Відповідно до частини 3 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII, який набув чинності 15 грудня 2017 року) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також, подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини 4 статті 330 цього Кодексу до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Скаржником до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає з огляду на нижченаведене.

Згідно з частинами 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як встановлено частиною 1 статті 133 цього Кодексу, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» (у редакції Закону №2147-VIII) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;ьг) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З указаного вбачається, що Центральна військово-лікарська комісія не є суб'єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент подання адміністративного позову) ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою або суб'єктом владних повноважень, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у вище вказаній редакції) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1600,00 гривень.

Згідно з абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, у даній справі позов містить дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент подачу касаційної скарги) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сума судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 6400 грн.

Крім того, необхідно зазначити, що згідно з пунктом 1 частини 1 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

За приписами частини 3 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до частини 6 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України оригінали документів, зазначені у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, довіреність підписана начальником Центральної військово-лікарської комісії полковником медичної служби ОСОБА_3.

Водночас, долучена до матеріалів касаційної скарги копія довіреності, видана на ім'я ОСОБА_4 та завірена самим ОСОБА_4, тобто не засвідчена у визначеному законом порядку, тому не є належними документом, що підтверджує право особи, яка підписала касаційну скаргу, на вчинення такої дії.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху, та скаржнику надати строк для усунення вказаних недоліків шляхом направлення до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на подачу касаційної скарги в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви, надання документа про сплату судового збору в сумі 6400 грн. та документа, що посвідчує у визначеному законом порядку повноваження особи, якою підписано касаційну скаргу.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 121, 332 та пунктом 14 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання Центральної військово-лікарської комісії про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року.

Відмовити у задоволенні клопотання Центральної військово-лікарської комісії про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року.

Касаційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року у справі №821/265/17 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог статті 330 КАС України касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута; вимог статті 332 КАС України - судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон