Справа № 569/7153/15-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду

31.01.2018 м. Київ К/9901/1252/18 569/7153/15-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О, Стародуба О.П., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015 (колегія суддів у складі головуючого судді Євпак В.В., суддів Капустинського М.М., Шидловського В.Б.) у справі №569/7153/15 за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про зобов'язання вчинити певні дії, установив:

I. ПРОЦЕДУРА

1. 18.05.2015 ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області з позовом, в якому просила суд визнати неправомірним рішення відповідача щодо відмови у призначенні їй пенсії за вислугою років згідно з п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати відповідача провести обчислення їй пенсії за вислугою років згідно з п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з моменту залишення нею роботи, яка дає право на призначення цієї пенсії.

2. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18.06.2015 позов ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі.

3. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

4. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

5. Заявник касаційної скарги стверджує, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності у неї стажу для призначення пенсії за вислугою років згідно з п. "е" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач зазначила, що посада «концертмейстер» за своєю суттю є педагогічною, а тому, вона має право на включення стажу роботи на зазначеній посаді до пільгового стажу.

6. Відповідач проти касаційної скарги заперечив та зазначив, що ОСОБА_4 протягом трудової діяльності працювала на посадах, робота на яких не дає права на призначення пенсії за вислугою років згідно з п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

III. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14.04.2015 ОСОБА_4 звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

8. ОСОБА_4 за час трудової діяльності працювала на наступних посадах:

з 30.08.1982 по 30.08.1983 - концертмейстер кафедри народних інструментів Рівненського державного інституту культури;

з 16.12.1985 по 13.03.1987 - концертмейстер духовних інструментів музичного училища м. Чіти;

з 10.11.1987 по 22.09.1989 - учитель музики середньої школи № 17 м. Чіти;

з 06.10.1989 по 15.03.1997 - концертмейстер кафедри теорії, історії музики і гри на спецінструментах Рівненського державного педагогічного інституту ім. Д.З. Мануїльського;

з 15.03.1997 по 17.09.1999 - концертмейстер кафедри гри на музінструментах Рівненського державного педагогічного інституту ім. Д.З. Мануїльського;

з 18.09.1999 по 12.09.2007 - концертмейстер кафедри гри на музінструментах Рівненського державного гуманітарного університету;

з 01.09.2007 по день звернення до суду - викладач по класу фортепіано та концертмейстер Рівненської дитячої музичної школи ім. М. Лисенка.

Крім того, з 01.09.1983 по 25.04.1988 позивач навчалася в Рівненському державному інституті культури та отримала кваліфікацію «Культосвітпрацівник, керівник самодіяльного академічного хору».

9. Рішенням відповідача від 28.04.2015 № 157/10 позивачу відмовлено в призначенні пенсії з мотивів відсутності необхідного спеціального стажу роботи.

10. Вважаючи зазначене рішення відповідача незаконним, ОСОБА_4 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

11. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що позивач має достатній педагогічний стаж роботи, необхідний для призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

12. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що стаж педагогічної роботи у вищих учбових закладах не відноситься до стажу роботи, передбаченого п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії ОСОБА_4 продовжувала працювати, що виключає можливість задоволення позову.

IV. ОЦІНКА СУДУ

13. Проводячи дії з підготовки справи до касаційного розгляду, судом встановлено, що спірні правовідносини врегульовано, зокрема, Законом України «Про пенсійне забезпечення».

14. Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, не менше 25 років 6 місяців.

15. Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (далі - Постанова КМУ №909).

16. Подібні правовідносини вже були предметом судового розгляду Верховного суду України.

17. Зокрема, у постанові від 25.05.2016 у справі №419/794/15-а Верховний суд України дійшов висновку, що необхідними умовами для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є наявність спеціального стажу роботи та посади, що дає право на призначення пенсії згідно з переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

18. У справі №419/794/15-а суди встановили, що позивач працювала на посаді викладача в музичній школі, що згодом реорганізована у школу мистецтв, яка затвердженим Постановою КМУ №909 Переліком не передбачена.

19. На підставі викладеного, Верховний Суд України дійшов висновку про відсутність у позивача, яка працювала викладачем в музичній школі, права на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

20. Постанова Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі №419/794/15-а мотивована виключно положеннями ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Постанови КМУ №909.

21. Колегія суддів зазначає, що позивач у даній справі, як і позивач у справі №419/794/15, за час трудової діяльності працювала на посаді викладача у музичній школі, а предметом спору в обох зазначених справах є відмова Пенсійного фонду призначити особі пенсію на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Тобто, правовідносини у даній справі та у справі №419/794/15 є подібними, а відтак, правовий висновок Верховного Суду України у згаданій справі є обов'язковим для Верховного Суду при вирішенні даного спору.

22. Поряд з цим, на переконання колегії суддів на спірні правовідносини розповсюджується також дія інших нормативно-правових актів, зокрема, Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963 (далі - Постанова КМУ №963).

23. Так, Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затверджений Постановою КМУ №963, відносить посади «викладач» та «концертмейстер» до педагогічних посад.

24. Постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2001 №433 (далі - Постанова КМУ №433) затверджено перелік типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад.

25. Відповідно до Переліку, затвердженого Постановою КМУ №433, музичні школи відносяться до позашкільних навчальних закладів.

26. Згідно з ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

27. Аналіз зазначених норм чинного законодавства, на думку колегії суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді, дає обґрунтовані підстави вважати, що стаж роботи викладачем та концертмейстером в музичних школах має зараховуватись до пільгового стажу осіб в розумінні п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при розгляді Пенсійним фондом відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Постановою №909 Переліком.

28. Щодо періодів роботи позивача у даній справі на посаді «концертмейстер» Рівненського державного педагогічного інституту ім. Д.З. Мануїльського (в подальшому - Рівненського державного гуманітарного університету), Суд зазначає наступне.

29. Затверджений Постановою КМУ №909 Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років не містить вищих учбових закладів III-IV рівня акредитації.

30. Водночас, перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затверджений Постановою КМУ №963, відносить посаду «концертмейстер» до педагогічних посад.

31. Також, за змістом затвердженого Постановою КМУ №963 Переліку робота на посаді «концертмейстер» у вищих навчальних закладів III - IV рівня акредитації є науково-педагогічною.

32. Відповідно до ст. 53 Закону України «Про вищу освіту» педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у закладах вищої освіти провадять навчальну, методичну та організаційну діяльність.

33. Науково-педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у закладах вищої освіти провадять навчальну, методичну, наукову (науково-технічну, мистецьку) та організаційну діяльність.

34. Тобто, за змістом зазначеної норми Закону України «Про вищу освіту» педагогічні працівники виконують аналогічну роботу, що і науково-педагогічні працівники, окрім наукової (науково-технічної, мистецької).

35. За таких обставин, враховуючи той факт, що посада «концертмейстер» міститься як в переліку «педагогічних» посад, так і в переліку «науково-педагогічних» посад, беручи до уваги обсяг роботи, який провадять у закладах вищої освіти працівники зазначеної спеціальності, колегія суддів має обґрунтовані підстави вважати, що стаж роботи концертмейстером у вищих навчальних закладах теж має зараховуватись до пільгового стажу осіб в розумінні п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при розгляді Пенсійним фондом відповідних заяв про призначення пенсії

36. Колегія суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді зазначає, що постанова Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі №419/794/15-а не містить аналізу законодавства (зокрема, положень Закону України «Про вищу освіту», Закону України «Про позашкільну освіту», Постанов КМУ №433, №963), яке регулює правовідносини, що виникають при розгляді Пенсійним фондом заяв громадян про призначення пенсій за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

37. Зазначене свідчить, що правовий висновок Верховного Суду України у справі №419/794/15-а не в повній мірі відповідає принципам, закріпленим в ст. 2 КАС України, зокрема, щодо перевірки того, чи прийнято суб'єктом владних повноважень оскаржуване рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

38. За таких обставин, з метою дотримання завдань адміністративного судочинства, задля повного та всебічного розгляду даної справи, суд вважає за необхідне відступити від позиції Верховного Суду України щодо застосування п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в поєднанні з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909), що викладена у постанові від 25.05.2016 у справі №419/794/15-а.

39. Відповідно до п.п. 8 п. 1 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об'єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

40. Згідно з ст. 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

41. Про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 346 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п'ятій або шостій статті 346 цього Кодексу.

42. На підставі викладеного, колегія суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді дійшла висновку про наявність підстав для передачі справи №569/7153/15 (К/9901/1252/17) на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись ст. 347, п.п. 8 п.1 Перехідних положень КАС України, Суд -

У Х В А Л И В:

Справу №569/7153/15 за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про зобов'язання вчинити певні дії з касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015 передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя О.П. Стародуб