Справа № 638/18165/17
Суддя: Семіряд І. В.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/199/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі судді Семіряд І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання перерахувати пенсію та відшкодування матеріальної шкоду,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1, звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. В подальшому позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно наказу начальника Харківського національного університету внутрішніх справ від 27.12.2007 № 679 о/с він був звільнений у відставку за віком з посади доцента кафедри. ГУПФУ призначило позивачу пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-12) з 01.0.2008 р.

При обчисленні розміру пенсії позивача, відповідачем не враховано фактично отримані позивачем, у складі грошового забезпечення грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, індексації та одноразову грошову допомогу при звільненні.

Позивач перебуває на пенсійному обліку у ГУ ПФУ, пенсійна справа № НОМЕР_1.

Харківський національний університет внутрішніх справ (далі ХНУВС) надав позивачу довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 17.11.2017 р. № 4/1234 із зазначенням відомостей про грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, індексації та одноразову грошову допомогу при звільнені які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення.

Позивач звернувся до ГУПФУ із заявою від 27.11.2017 р. про прийняття Рішення щодо перерахунку та виплату позивачу пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці ХНУВС про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 17.11.2017 р. № 4/1234. До зазначеної заяви додано оригінал довідки від 17.11.2017 р. № 4/1234. Зазначену заяву та оригінал довідки ГУПФУ отримало 28.11.2017 р.

28.03.2017 року, у звязку з набранням 29.12.2015 року чинності Закону № 900-VIII від 23.12.2015 року, за вих. № 9493/02-23 Пенсійний Фонд України повідомив свої територіальні органи (Головні Управління ПФУ ) про підготовку та надання списків пенсіонерів МВС, які мають право на перерахунок пенсій до Ліквідаційних комісій.

На підставі отриманих списків Ліквідаційна комісія УМВС України у Харківській області підготувала та відправила до ГУПФУ довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 для перерахунку пенсій від 20.10.2017 р. № 100/30147- станом на 1 січня 2016 року, згідно додатку 2 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45. за нормами, чинними на 01.01.2016р.

Але у становлений законодавством строк ГУПФУ не здійснило перерахунок розміру пенсії позивачу з грошового забезпечення зазначеного у довідці Ліквідаційної комісії ГУ МВСУ в Харківській області від 20.10.2017 р. № 100/30147- та довідці ХНУВС про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 17.11.2017 р. № 4/1234.

12.12.2017 р. ГУПФУ листом № 3022/Х-14 повідомило позивача про Рішення від 12.12.2017 р. про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії яким відмовлено у обчисленні пенсії позивачу з грошового забезпечення з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Зазначену бездіяльність відповідача та Рішення від 12.12.2017 р. про відмову в перерахунку пенсії позивач вважає протиправними, тому звернувся до суду з дійсним позовом яким з урахуванням збільшення позовних вимог просив суд: визнати бездіяльність (дії) головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області яка полягає у не перерахунку та не виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 р. з грошового забезпечення з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських з урахуванням довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 20.10.2017 р. № 100/30147- протиправними; визнати Рішення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.12.2017 р. про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці Харківського національного університету внутрішніх справ про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 17.11.2017 р. № 4/1234 протиправним та таким який підлягає скасуванню; зобовязати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.01.2016 р пенсію з грошового забезпечення в розмірах з урахуванням довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсії пенсії ОСОБА_1 від 20.10.2017 р. № 100/30147- та з 29.11.2016 року і з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці Харківського національного університету внутрішніх справ про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 17.11.2017 р. № 4/1234, здійснити виплату суми перерахунку; подати протягом пятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України.

Представник відповідача - головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. В обґрунтування цього зазначив, що позивач, знаходиться на обліку в управлінні та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Підставою для проведення перерахунку пенсії є зміна є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців. ГУПФУ на виконання постанови КМУ від 13.02.2008 року №45 та на підставі листа ПФУ від 28.02.2017 року №9493/02-23 надіслано до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області список осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ для оформлення довідок про грошове забезпечення згідно з постановою КМУ від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області до головного управління надано довідки про грошове забезпечення колишніх співробітників МВС України (міліції). ГУПФУ зазначає, що Пенсійним фондом України сформовано потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій та направлено до Міністерства соціальної політики України та перерахунок й виплату перерахованої пенсії буде забезпечено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Зазначає, що законодавцем визначено чіткий перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії. Грошова винагорода, матеріальна допомога на оздоровлення, індексації та одноразова грошова допомога при звільненні до вищезазначеного переліку не входять. Вказує, що перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, є вичерпним. Посилається на висновок Конституційного Суду України в Рішенні від 13.05.2015 року у справі № 4-рп/2015. Зазначає, що Закон України «Про соціальний і правовий захист військо службовців та членів їх сімей» розповсюджується на діючих військо службовців та жодним чином не стосується правовідносин, повязаних із пенсійним забезпеченням вказаних осіб. Вказує, що ГУПФУ діє в межах покладених повноважень та згідно чинного законодавства України і не порушило права та законні інтереси позивача. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представником позивача надано до суду відповідь на відзив в якому не погоджується із правовою позицією відповідача.

Також відповідач надав до суду відзив на заяву пр. збільшення позовних вимог в яких зазначає, що вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, скільки законодавцем визначено чіткий перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії. Суми індексації, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні до зазначеного переліку не виходять.

Тобто, на думку відповідача, одноразова грошова допомога при звільненні не виходить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватись при нарахуванні пенсії. Оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян.

Згідно зі ст.ст.262,263 КАС України даний позов підлягає розгляду та вирішенню в порядку спрощеного провадження, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі незначної складності та не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як повідомлено позивачем, та не заперечувалось представником відповідача, ОСОБА_1, перебуває на обліку в ГУПФУ та отримує пенсію відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ГУПФУ отримало від ліквідаційної комісії ГУ МВСУ в Харківській області зі супровідним листом від 13.11.2017 р. до реєстру довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 для перерахунку пенсій від 20.10.2017 р. № 100/30147- (запис в реєстрі № 312).

28.11.2017 р. ГУПФУ отримало від позивача заяву від 27.11.2017 р. про прийняття Рішення щодо перерахунку та виплату позивачу пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці ХНУВС про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 17.11.2017 р. № 4/1234 із оригіналом довідки від 17.11.2017 р. № 4/1234.

12.12.2017 р. ГУПФУ листом № 3022/Х-14 повідомило позивача про Рішення від 12.12.2017 р. про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії яким відмовлено у обчисленні пенсії позивачу з грошового забезпечення з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці ХНУВС про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 17.11.2017 р. № 4/1234.

У відповідності до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів у сфкрі публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Україна є соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1 та частина перша статті 8 Основного Закону України).

У Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що «верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності». Складовою верховенства права є правова визначеність, яка, зокрема, знаходить свій вияв у принципі законних (легітимних) очікувань.

Європейський суд з прав людини у справі Дайн проти Міністерства внутрішніх справ (Yvonne Van Duyn v. Home Office 04.12.1974) висловив правову позицію, за якою принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, ця держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Відтак, обґрунтованими (легітимними) сподіваннями особи є очікування можливості ефективного здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав), у разі, якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями цих прав.

Згідно статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із частиною 4 статті 63 Закону №2262-12 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення перерахунку пенсій визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» від 13.02.2008 №45.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №988 від 11 листопада 2015 року в становлено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з абзацом 2 пункту 15розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (у редакції Закону України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно до статті 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється також в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року № 900-VIIIстаттю 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Таким чином, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 №988.

Частиною першою статті 58 Конституції України гарантовано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України(справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

На день набрання чинності Законом №900-VIIIпостанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988діяла і є чинною на день розгляду справи по суті.

Разом з тим, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління ПФУ від 30.01.2007 року №3-1.

Абзацом 1 пункту 24 цього Порядку передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 цього Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акту, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Зазначене не суперечить вимогам пункту 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45,згідно з яким Міністерство внутрішніх справ України повідомляє у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям. В свою чергу, ПФУ повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від МВС своїм головним управлінням в областях про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсія яких підлягає перерахуванню. Після складання таких списків та подання їх відповідним органам, уповноважені керівники цих органів своїм рішенням видають довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій.

Як визначено в пункті 3 Порядку, на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної у списку та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Посилання відповідача на відсутність фінансування та необхідність виділення додаткових коштів з Державного бюджету України на проведення такого перерахунку є безпідставним. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Щодо скасування Рішення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.12.2017 р. про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії та зобовязання відповідача перерахувати та виплачувати пенсію в розмірі якій обчислений з грошового забезпечення з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці Харківського національного університету внутрішніх справ про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 17.11.2017 р. № 4/1234 суд вважає зазначені позовні вимоги такими які підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон України № 2262-ХІІ) пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV).

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 43 Закону № 2262-ХІІ).

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою цієї ж статті даного Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України № 393 1992 року пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон України № 2011-ХІІ).

Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від від 07.11.2007 року (далі Постанова КМУ № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою КМУ № 1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону №2011-ХІІ.

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-ІV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Таким чином позивач відповідно до вимог статті 43 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 2262-ХІІ) у звязку з нарахуванням військовослужбовцям щомісячної додаткової грошової винагороди має право на врахування при обчисленні пенсії грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20.10.2015 (справа № 21-2942а15), від 10.03.2015 (справа № 21-70а15).

Відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинної на час спірних правовідносин) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Щодо доводів відповідача про висновок Конституційного Суду України в Рішенні від 13.05.2015 року у справі № 4-рп/2015, згідно з яким додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються при перерахунку пенсії, визначаються виключно законами України, а встановлений у положеннях першого речення ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перелік нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які включає надбавки, доплати, підвищення є вичерпним, то колегія суддів зазначає, що вказана правова позиція Верховного Суду України не йде в розріз і з рішенням Конституційного суду України від 13.05.2015 року у справі №4-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки вказане рішення Конституційного Суду стосується порядку перерахунку пенсій в зв'язку з встановленням КМУ нової щомісячної додаткової грошової винагороди, а не видів грошового забезпечення, з яких має бути визначений розмір пенсії.

Стосовно доводів про несплату з отриманих сум єдиного внеску, суд зазначає, що данні суми отримані до його введення у 2010 році. При цьому, суд зазначає, що суми грошового забезпечення обкладалися на час виплати страховим внеском в системі пенсійного забезпечення (ст. 19 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»), однак персоніфікований облік співробітників міліції не вівся, суми обліковувалися загалом. Неведення обліку не може бути підставою відмови в перерахунку пенсії. При цьому суд звертає увагу, що перерахунок внесків був обовязком державного органу в якому працював позивач.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття8, частина друга статті19 Основного Закону України).

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України відокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави (Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).

В Рішенні від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист»(справа про ветеранів органів внутрішніх справ) Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Відповідно до абзацу другого розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію»(згідно із Законом України від 23.12.2015 №900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту пенсіонерів органів внутрішніх справ України, у зв'язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011).

Аналіз прецедентної практики Європейського суду з прав людини дає підстави для формування позиції, що при вирішенні питань щодо порушення державами учасницями Ради Європи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захисту прав людини через призму цього принципу.

Зокрема, у справах «ОСОБА_2 Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» та «Федоренко проти України» Європейський суд з прав людини констатував, що відповідно до прецедентного права органів, які діють на підставі конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Тобто, Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат, в тому числі і пенсійних на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача, щодо наявності у нього права на перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та неправомірність дій відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії та її виплати з підстав відсутності фінансування, оскільки така підстава для відмови в перерахунку пенсії не передбачена діючим законодавством та погоджується, що Рішення ГУПФУ від 12.12.2017 р. про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці Харківського національного університету внутрішніх справ про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 17.11.2017 р. № 4/1234 є протиправним та таким яке підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 27.11.2017 р. звертався до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії про прийняття Рішення щодо перерахунку, за результатами розгляду якої Рішенням від 12.12.2017 р. йому було відмовлено у перерахунку пенсії.

Враховуючи вищезазначене, а також положення чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, позивач має право на перерахунок пенсії, а отже, суд вважає, що право позивача підлягає захисту у обраний ним спосіб. Відмова ж відповідача у здійсненні такого перерахунку та виплаті пенсії не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі та обставинах справи, а тому є неправомірною.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі якій обчислений з грошового забезпечення з урахуванням довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсії пенсії ОСОБА_1 від 20.10.2017 р. № 100/30147- з 01.01.2016 року, суд зазначає наступне.

Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовані правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби та строки перерахунку пенсій врегульовані Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно частини 3статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

В ході розгляду справи встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» не проведений з 01.01.2016 року саме з вини ГУПФУ, а тому право позивача з урахуванням заявлених позовних вимог щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком в силу вимог частини 3 статті 51 закону України №2262-ХІІ.

При визначенні строку перерахунку пенсії на підставі подання позивачем довідки Харківського національного університету внутрішніх справ про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 17.11.2017 р. № 4/1234, суд керується ч. 2 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно якої, якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок проводиться за минулий час, але, не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Враховуючи, що ГУПФУ отримано довідку Харківського національного університету внутрішніх справ про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 17.11.2017 р. № 4/1234 28.11.2017 р. строк перерахунку пенсії з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці Харківського національного університету внутрішніх справ про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 17.11.2017 р. № 4/1234 повинен обчислюватись з 29.11.2016 року.

Відповідно до частини 1, 2статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі , або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність захисту права позивача на перерахунок пенсії та її виплату з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішній справ України та членів їх сімей №900 від 23.12.2015 року, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України» у спосіб обраний позивачем.

Щодо вимоги позивача в частині зобов'язання ГУПФУ як суб'єкта владних повноважень подати в установлений судом термін звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 1статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що питання про надання звіту про виконання постанови вирішує суд, який прийняв судове рішення по суті спору не на користь суб'єкта владних повноважень.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення підлягає задоволенню з наданням відповідачу пятнадцятиденного строку для подання звіту про виконання постанови суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ГУПФУ про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.19, 22, 46 Конституції України, ст.ст.2, 5, 6, 8, 9, 20, 77,78, 139, 262, 263, 382 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність (дії) головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області яка полягає у не перерахунку та не виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 р. з грошового забезпечення з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських з урахуванням довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 20.10.2017 р. № 100/30147- протиправними;

Визнати протиправним та скасувати Рішення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.12.2017 р. про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці Харківського національного університету внутрішніх справ про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 17.11.2017 р. № 4/1234.

Зобовязати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.01.2016 р пенсію з грошового забезпечення в розмірах з урахуванням довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 20.10.2017 р. № 100/30147- і з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці Харківського національного університету внутрішніх справ про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 17.11.2017 р. № 4/1234 з 29.11.2016 року, здійснити виплату суми перерахунку.

Стягнути з головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , (, Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022,тел.: +38 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Зобов'язати головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом 15 днів з дня набрання рішення суду законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбаченого частиною 1статті 382 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення суду виготовлено 01 лютого 2018 року.

Суддя: І.В. Семіряд