Справа № 826/24447/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 (м. Київ, дата виготовлення повного тексту - не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 24.02.2015 №6651/17-01, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в сумі 22752,57 грн, штрафні санкції 5858,14 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 6651/17-01 від 24.02.2015.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що меморіальний ордер №1 від 06.03.2013 підтверджує, що особисто ОСОБА_2 не перераховувались грошові кошти на рахунок ТОВ «КУА «Райффайзен Аваль» в розмірі 128529,18 грн згідно з договором від 06.03.2013 року №220-9. Згідно з договором викупу цінних паперів віл 16.07.2013 №280-7 та платіжного доручення №7056 від 18.07.2013, позивач отримав в 2013 році від ТОВ «КУА «Райффайзен Аваль» інвестиційний дохід в розмірі 135188,04 грн.

Представник відповідача, додаткових письмових пояснень чи доповнень до апеляційної скарги не подав.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про обґрунтованість висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі п.п.78.1.2 п. 78.1 ст. 78, п.п.79.1 ст. 79 Податкового Кодексу України ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку дотримання вимог податкового законодавства з питання повноти та своєчасності сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб від доходів отриманих у вигляді інвестиційного прибутку ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт №215/17-01/НОМЕР_1 від 12.02.2015, в якому зафіксовано встановлені порушення ст. 36, п.п. 164.2.9, п. 164.2, ст. 164, п. 167.1, ст. 167, п.п. 163.1.1, п. 163.1, ст. 163, п.п. 170.2.6, ст. 170, ст. 176, ст. 179 Податкового кодексу України.

Повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 11159/1/17-01 від 05.02.2015 та копію наказу № 212 від 05.02.2015 направлено листом позивачу засобами поштового зв'язку 05.02.2015.

На підставі акту перевірки №215/17-01/НОМЕР_1 від 12.02.2015, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 6651/17-01 від 24.02.2015, яким позивачу за порушення ст. 36, п.п. 164.2.9, п. 164.2, ст. 164, п. 167.1, ст. 167, п.п. 163.1.1, п. 163.1, ст. 163, п.п. 170.2.6, ст. 170, ст. 176, ст. 179 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 28610,71 грн, у тому числі за основним платежем 22752,57 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 5858,14 грн.

Позивачем оскаржено вказане податкове повідомлення-рішення в порядку адміністративного оскарження.

Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві №1323/І/26-15-10-08-16 від 06.05.2015 та рішенням Державної фіскальної служби України №4927/І/99-99-10-01-03-14 від 27.05.2015, податкове повідомлення-рішення № 6651/17-01 від 24.02.2015 залишено без змін, а скарга позивача - без задоволення.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення та висновки акту перевірки такими, що суперечать нормам чинного законодавства, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Відповідно до п.п. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164 ПК України, базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами) (п. 170.2.2 п.170.2 ст.170 ПК України).

Підпункт 170.2.6 п.170.2 ст.170 ПК України визначає, що до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року. Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Згідно п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України визначено, що платники ПДФО зобов'язані подавати податкову декларацію про майновий стан і доходи, якщо протягом податкового (звітного) року оподатковувані доходи нараховувалися (виплачувалися, надавалися) у формі заробітної плати, інших заохочувальних і компенсаційних виплат або інших виплат і винагород платнику податку у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами двома або більше податковими агентами, і при цьому загальна річна сума таких оподатковуваних доходів перевищує 120 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Аналіз зазначених правових норм дає суду підстави для висновку, що об'єктом оподаткування податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, доходи від продажу об'єктів корпоративних прав, доходи у вигляді інвестиційного прибутку від здійснення платником податку операцій з корпоративними правами, а не витрати на придбання таких корпоративних прав.

Як вбачається з матеріалів справи, що між ОСОБА_2 та ТОВ «КУА «Райффайзен Аваль» укладено договір розміщення цінних паперів №220-9 від 06.03.2013, згідно якого Компанія зобов'язувалася передати, а ОСОБА_2 зобов'язувався прийняти та оплатити інвестиційні папери у кількості 78 штук, вартістю 1647,81 грн.

Згідно умов вищезазначеного договору позивачем сплачено суму 128529,18 грн, на рахунок АТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується копіями наявних в матеріалах справи меморіального ордеру №1 від 06.03.2013 та квитанції від 06.03.2013.

В подальшому згідно договору викупу цінних паперів №280/7 від 16.07.2013 позивач отримав 135188,04 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 7056 від 18.07.2013.

Перед укладанням договору про розміщення цінних паперів позивачем відкрито картковий рахунок у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» НОМЕР_2.

Відповідно до копії виписки по особовому рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_2 перерахував 06.03.2013 кошти ТОВ «КУА «Райффайзен Аваль» у сумі 128529,18 грн, тобто оплата була здійснена у повному обсязі.

Податковий орган ставить під сумнів копію меморіального ордеру №1 від 06.03.2013 який підтверджує, що перераховувалися грошові кошти позивачем в сумі 128529,18 грн на рахунок ТОВ «КУА «Райффайзен Аваль» оскільки код ОСОБА_2 різниться, що в свою чергу не підтверджує, що позивач перераховував грошові кошти на рахунок ТОВ «КУА «Райффайзен Аваль» згідно договору №220-9 від 06.03.2013.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги вищевказане посилання податкового органу, оскільки в матеріалах міститься довідка ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № Р1-В49/1101 від 15.05.2015, яка свідчить, що ОСОБА_2, паспорт серія НОМЕР_3, виданий Старокиївським РУ ГУ МВС України в м. Києві, 04.09.1997 облікова картка платника податків НОМЕР_1, що 05.03.2013 відкрито картковий рахунок фізичної особи НОМЕР_2.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання податкового органу у акті перевірки про порушення позивачем п.176.1 ст.176 ПК України щодо документального не підтвердження суми отриманого доходу є безпідставним, оскільки з останнього не вбачається, а відповідачем не доведено того, що до перевірки чи в ході її проведення у позивача витребовувались відповідні документи і відомості, пов'язані з виникненням доходу, однак позивач відмовився їх надати. Також ДПІ не доведено обґрунтованості зазначення у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні про порушення позивачем п.170.2 ст.170 ПК України, оскільки дана норма регулює оподаткування інвестиційного прибутку, тобто не стосується спірних відносин.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі жодним чином не спростував викладене в рішенні суду першої інстанції, не навів додаткових доказів з приводу порушень податкового законодавства з боку позивача чи неправильного застосування норм права судом.

Отриманий позивачем та не задекларований ним дохід від продажу у 2013 році цінних паперів звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відповідно до норм Податкового кодексу України, натомість відповідачем дане твердження суду першої інстанції не спростовано, тому відсутні підстави для нарахування позивачу податку на такий дохід.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновки акту перевірки є необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення №6651/17-01 від 24.02.2015, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб з підлягає скасуванню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016- без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05.02.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна