Справа № П/811/606/17
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2018 року справа № П/811/606/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю,

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В. ,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року (головуючий суддя Притула К.М.)

у справі № П/811/606/17

за позовом Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

до Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції (Світловодське відділення) Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправними та часткове скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

10.04.2014 Дочірнє підприємство «Кіровоградський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції (Світловодське відділення) Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 14.11.2016 № НОМЕР_1 в частині донарахування штрафних санкцій в розмірі 218039,10 грн. та податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 в частині донарахування штрафної санкції в розмірі 19056,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковий орган неправомірно та безпідставно застосував до позивача штрафні санкції, передбачені ст.127 ПК України, оскільки філією «Світловодський райавтодор» перераховувався податок на доходи фізичних осіб, утриманий із нарахованої заробітної плати, у день її виплати, і відповідачем не встановлено фактів невиплати заробітної плати. Також при виплаті заробітної плати паралельно здійснювалась сплата податку на доходи фізичних осіб та військовий збір, що підтверджено рахунком повноти і своєчасності перерахування. При цьому несвоєчасна виплата задекларованих та узгоджених податкових зобов'язань за платежем податок з доходів фізичних осіб, виникла внаслідок затримки виплати заробітної плати. У звязку з цим, на думку позивача, має місце лише несвоєчасне перерахування сум податку, відповідальність за яке передбачена ст.126 ПК України, оскільки санкція ст.127 ПК України застосовується за не нарахування, неутримання та/або несплату податків платником податків, у тому числі податковим агентом.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, відповідач безпідставно застосував до філії «Світловодський райавтодор» штрафні санкції відповідно до ст.127 ПК України, якою передбачено накладення штрафу за не нарахування, неутримання та несплату (неперерахування) податків, оскільки при розгляді справи встановлено, що такий обов'язок позивачем було виконано в повному обсязі, що відображено в акті перевірки, з якого встановлено, що під час виплати заробітної плати податок було утримано в повному обсязі та перераховано до бюджету.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Відповідач зазначає, що якщо до моменту виплати доходу на користь громадян податковий агент хоч і з порушенням передбаченого статтею 168 ПК України строку сплачує суму податку, застосуванню підлягає стаття 126 цього Кодексу; аналогічні наслідки мають місце у разі їх одночасної сплати. Водночас, якщо виплата доходу передувала сплаті податку, податковий агент має нести відповідальність на підставі статті 127 ПК України.

Враховуючи те, що сплата податку з доходів з фізичних осіб та військового збору відбувалася після виплати заробітної плати, скаржник наполягає на тому, що штрафні санкцій правомірно застосовані відповідно до ст.127 ПК України: по ПДФО в загальній суму 298033,85 грн. (2013 р. - 7791,37 грн., 2014 р. 37 105,32 грн., 2015р. - 130876,76 грн., 2016 р. - 122260,4 грн.), по військовому збору на загальну суму 26044,68 грн. (2014 р. -1048,62 грн., 2015 р. - 14087,57 грн., 2016 р. - 10908,49 грн.).

Апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 23.01.2018 о 13:15 годин.

Представники сторін у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Неприбуття у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України справа розглядається в письмовому провадженні.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області проведена планова виїзна перевірка філії «Світловодський райавтодор» ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, за період 01.01.2013 по 30.06.2016, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне страхування за період з 01.01.2013 по 30.06.2016, за результатами якої складно акт від 24.10.2016 № 78/11-28-14-06/26177454 (а. с.8-47).

Як зазначено в акті перевірки (п.п.3.5.4.2.2 акту) контролюючим органом досліджено питання визначення підприємством бази оподаткування, повноти нарахування, утримання та своєчасності сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб, встановлено, що Філією «Світловодський райавтодор» ДП «Кіровоградський райавтодор», як податковим агентом, виплачувався оподатковуваний дохід готівкою з каси (заробітна плата), але податок на доходи фізичних осіб у визначені терміни своєчасно не перераховано до бюджету, загальна сума несвоєчасно сплаченого податку 457 306,12 грн.

Виходячи з наведеного контролюючим органом зроблено висновок, що в порушення п.п.168.1.4 п.168.1 ст.168, абз.«а» п.176.2 ст.176 ПК України податок на доходи фізичних осіб в сумі 457306,12 грн. підприємством несвоєчасно сплачено (перераховано) до бюджету як податковим агентом, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку.

Згідно пп.3.5.4.3 акту перевірки контролюючим органом досліджено питання нарахування, утримання та сплати до бюджету військового збору, встановлено порушення підприємством пп.1.4 п.16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень ПК України, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України в частині несвоєчасної сплати військового збору в сумі - 35184,93 грн. (а. с.31, 32).

14.11.2016 на підставі вказаного акту перевірки та пп.54.3.5 п.54.3 ст.54 і ст.127 ПК України Світловодським відділенням Олександрійської ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1, яким підприємству за порушення п.п.168.1.4 п.168.1 ст.168, абз.«а» п.176.2 ст.176 ПК України визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, з яких 298 033,85 грн. штрафних санкцій (а. с.55);

- № НОМЕР_2, яким підприємству за порушення п.п.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, п.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України визначено грошове зобов'язання з військового збору, з яких 26 044,68 грн. штрафних санкцій (а. с.54).

ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України», вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 незаконним в частині донарахування штрафних санкцій в розмірі 218039,10 грн., а податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 протиправним в частині донарахування штрафної санкції в розмірі 19056,67 грн., звернулось до адміністративного суду з даним позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про правомірність позовних вимог.

Згідно з пп.164.2.1 п.164.2 ст.164 ПК України (в редакції станом на перевірений період) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Стаття 168 ПК України визначає порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету.

Відповідно до пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України).

Згідно з п.п.168.1.4 п.168.1 ст.168 ПК України якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

У пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до абз «а» п.176.2 ст.176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Таким чином, податковий агент зобов'язаний перераховувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу (п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України), а у разі якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання) (п.п.168.1.4 п.168.1 ст.168 ПК України).

Щодо військового збору, то відповідно пп.1.1-1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 цього Кодексу.

Обєктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від обєкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

В свою чергу, у п.п.162.1.3 п.162.1 ст.162 ПК України встановлено, що платниками податку, зокрема, є: податковий агент.

Відповідно до положень п.163.1 ст.163 ПК України об'єкт оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Таким чином, податкові агенти, які виплачують фізичній особі дохід у вигляді заробітної плати, є платниками також військового збору, обєктом оподаткування яким є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

За приписами ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З апеляційної скарги Олександрійської ОДПІ вбачається, що доводи останнього стосуються правомірності застосування податковим органом до підприємства штрафних санкцій саме на підставі ст.127 ПК України, оскільки, якщо виплата доходу передувала сплаті податку, податковий агент має нести відповідальність на підставі ст.127 ПК України, а якщо до моменту виплати доходу на користь громадян податковий агент, хоч і з порушенням передбаченого статтею 168 ПК України строку, сплачує суму податку, застосуванню підлягає ст.126 цього Кодексу.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції у відповідності до вимог ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до пп.54.3.5 п.54.3 ст.54 ПК України (на підставі якої відповідачем винесено спірні податкові повідомлення-рішення) контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Як зазначено в акті перевірки від 24.10.2016, у ході перевірки встановлено, що Філією «Світловодський райавтодор» ДП «Кіровоградський райавтодор», як податковим агентом, виплачувався оподатковуваний дохід готівкою з каси (заробітна плата), проте податок на доходи фізичних осіб у загальній сумі 457306,12 грн. у визначені п.п.168.1.4 п.168.1 ст.168 ПК України терміни своєчасно не перераховано до бюджету.

Разом з тим, з акту перевірки від 24.10.2016 не вбачається встановлення податковим органом факту сплати підприємством не протягом банківського дня, що наставав за днем такої виплати.

У п.127.1 ст.127 ПК України передбачено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Отже, вказаною нормою, у контексті спірних правовідносин, передбачена відповідальність податкового агенту за ненарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб лише у випадку, коли такі ненарахування, неутримання, несплата мали місце до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків.

З огляду ж на те, що в акті передвіки не зафіксовано факту ненарахування, неутримання та/або несплати (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб підприємством, як податковим агентом, до або під час виплати доходу (заробітної плати) працівникам, застосування п.127.1 ст.127 ПК України є безпідставним.

При цьому апеляційний суд зауважує, що положення п.127.1 ст.127 ПК України не передбачають відповідальності за порушення строків сплати податку, встановленого п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168 розділу ІV ПК України, оскільки обов'язок сплати податку з доходів фізичних осіб у випадку, якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, не пов'язується з фактом виплати доходу, а має встановлений для місячного податкового періоду строк сплати.

Відповідальність же за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань встановлена у п.126.1 ст.126 ПК України, згідно якому у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

В свою чергу, згідно п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

При цьому у п.54.2 ст.54 ПК України визначено, що грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом ІV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Таким чином, за наявності факту несвоєчасно сплаченого узгодженої суми грошового зобовязання з певного податку (збору), мають застосовуватись санкції, передбачені положеннями ст.126 ПК України, розмір яких залежить від часу затримки сплати такого грошового зобовязання.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 10.11.2015 у справі № 813/6793/13-а.

За наведених обставин застосування контролюючим органом до підприємства штрафних санкцій у відповідності до ст.127 ПК України у розмірі 218039,10 грн. згідно зі спірним податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 14.11.2016 та у розмірі 19056,67 грн. згідно зі спірним податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_2 від 14.11.22106 є безпідставним.

Стаття 316 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», у зв'язку з чим апеляційну скаргу Олександрійської ОДПІ слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року у справі № П/811/606/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко