Справа № 816/2473/17
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/2473/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про

визнання протиправним та скасування рішення №321 від 03.11.2017 про відмову в призначені пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

визнання протиправною бездіяльності, що полягає в не призначенні та не виплаті пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 26.10.2017;

зобов`язання призначити та виплатити з 26.10.2017 пенсію за віком відповідно до відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач обґрунтовував свій позов наступним, що він згідно з посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2) від 17.06.1993 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В червня та липні 1986 року він ніс службу у складі військової частини НОМЕР_1 у зоні відчуження с. Терехів, Чорнобильського району, Київської області. 26.10.2017 він звернувся до органів пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак, рішенням Кременчуцького об`єднаного управління ПФУ Полтавської області №321 від 03.11.2017 в задоволенні його заяви було відмовлено з причин неможливості встановлення факту його участі у ліквідації аварії на ЧАЕС. Вважає вказане рішення є протиправним у зв`язку з тим, що під час його прийняття відповідачем не взято до уваги інформацію зазначену в довідках про проходження військової служби серія АГ №001740 від 28.09.2006,в/ч 75273 №160 від 20.04.1993 та №596 від 28.10.1992, довідка Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України №179/1/12532 від 05.12.2016.

Позивач стверджує, що зміст наведених вище документів не містить суперечностей, а у сукупності є належним підтвердженням його участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році у с. Терехів, Чорнобильського району Київської області в період з 09.06.1986 по 03.07.1986, тобто протягом 25 днів.

Частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 262 КАС України встановлено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Частиною четвертою статті 159 КАС України встановлено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може туби кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідач у строк встановлений судом в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі не надав до суду відзив на позовну заяву.

Причини неподання відзиву Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області суду не повідомило, у зв`язку з чим суд кваліфікує не подання суб`єктом владних повноважень відзиву на позовну заяву як визнання позову ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно з посвідчення серії НОМЕР_2 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АС у 1987 році (категорія 2), ОСОБА_1 , має право на пільги та компенсації, що встановлені Законом УРСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для осіб які брали участь у роботі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 - 1987 роках (а.с. 5).

Згідно довідки (взамін військового квитка) ОСОБА_1 у період з 1985 по 1987 роки проходив військову службу у військових частинах НОМЕР_3 та НОМЕР_4 /а.с. 15/.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_3 від 28.10.1992 №596 ОСОБА_1 в період з 09.06.1986 по 03.07.1986 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, с. Терехов Чорнобильського району на підставі наказів по військовій частині НОМЕР_3 №140 від 09.06.1986 та №159 від 03.07.1986 /а.с. 17/.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 від 20.04.1993 №160 ОСОБА_1 проходив термінову військову службу у військовій частині НОМЕР_3 в АДРЕСА_1 , з 01.11.1985 по 18.12.1986.В період з 09.06.1986 по 03.07.1986 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини НОМЕР_3 , яка розташовувалась у цей час в смт. Терехи Чорнобильського району, Київської області та відпрацював у населеному пункті смт. Терехи в червні 22 дні, а в липні - 3 дня. Підставою його перебування в смт. Терехи Чорнобильського району, Київської області значиться наказ військової частини НОМЕР_3 про відрядження від 09.06.1986 №140 та прибуття від 03.07.1986 №159 /а.с. 16/.

Згідно архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України

№179/1/12532 від 05.12.2016 в наказах командира військової частини НОМЕР_3 смт Гостомель, по стройовій частині відображено відрядження ОСОБА_1 в район Чорнобильської АЕС з 09.06.1986 (наказ №140 від 09.06.19860 по 03.07.1986 (наказ №159 від 03.07.1986). В вищевказаних наказах командира в/ч НОМЕР_3 по стройовій частині номер військової частини, населений пункт не вказані. Архівна довідка на Макарова по документам військової частини НОМЕР_5 вузла зв`язку "Славянка" додається /а.с. 18/.

Зі змісту архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/12533 від 05.12.2016, судом встановлено, що згідно архівних документів військової частини НОМЕР_5 ВЗ "Славянка" Макаров приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 09.06.1986 (наказ №22) по 10.06.1986 (наказ №23), згідно наказів командира в/ч НОМЕР_5 ВЗ "Словянка" місце дислокації за вказаний період н/п Терехов.

26.10.2017 ОСОБА_1 подав до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області заяву про призначення пенсії, у якій просив призначити йому пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області 03.11.2017 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв`язку з відсутністю документів підтверджуючих в установленому законодавством порядку періоди роботи в зоні відчуження.

Не погодившись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:

- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів 10 років;

- які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів 8 років;

- які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році 5 років

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Судом встановлено і сторонами по справі не заперечується той факт, що позивач є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС, дані обставини також, підтверджуються посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорії 2) серії НОМЕР_2 .

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія за віком призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з абз. 7 підпункту 5 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" подаються наступні документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Разом з тим, частиною першою статті 65 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. N 501 /чинного на час видачі позивачу посвідчення/ встановлено, що інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесених до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 20.01.97 N 51, а саме абзацу четвертого пункту десятого, посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Частиною третьою статті 65 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Системно аналізуючи вище наведенні норми суд приходить до висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Судом встановлено, що відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного стажу як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, посилаючись на відсутність документів підтверджуючих в установленому законодавством порядку періоди роботи в зоні відчуження. Інших підстав для відмови у призначенні пенсії позивачу відповідач не зазначив.

Суд не може погодитися з такою відмовою відповідача позивачу з наступних підстав.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 09.06.1986 по 03.07.1986 строком 25 днів; його статус як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2) офіційно встановлений та підтверджується відповідним посвідченням 2 категорії серії А. Постановою Кабінету Міністрів Української РСР №106 від 23.07.1991 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" с. Терехів Чорнобильського району, Київської області у якому в період з з 09.06.1986 по 03.07.1986 проходив службу позивач віднесено до зони відчуження.

Позивач в установленому порядку звернувся до відповідача про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, надав трудову книжку, відповідне посвідчення, документи, що підтверджують його зайнятість на вказаних роботах.

Статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорії 2) позивачу встановлений офіційно, і відповідачем не оспорюється; будь-яких зауважень до посвідчення, яке було пред`явлено позивачем для призначення пенсії, у відповідача не виникло. Доказів протиправності видачі вказаного посвідчення матеріали справи не містять.

Відповідно до частин першої та другої ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується На засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що відмовляючи у призначенні пільгової пенсії за віком позивачу Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області порушило його право на пільгову пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №321 від 03.11.2017 та зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26.10.2017 підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про оскарження бездіяльності відповідача, суд звертає увагу на таке.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішення, дією чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Системно аналізуючи положення вказаної статті суд приходить до висновку, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень.

Однак, обов`язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, як предмета адміністративного спору, є прямий (безпосередній) вплив такого рішення, дії чи бездіяльності на правовий статус фізичної чи юридичної особи, тобто обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов`язків. З огляду на те, що в правовому регулюванні приймає участь саме рішення суб`єкта владних повноважень, а не окремі дії, вчинені у процесі здійснення владних повноважень, за результатами яких прийнято рішення, ці дії не можуть бути предметом оскарження до адміністративного суду окремо від оскарження рішення. Обставини щодо вчинення цих дій входять до предмету доведення у справі за позовом про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, а їх правова оцінка судом на відповідність встановлених законом компетенції суб`єкта владних повноважень та порядку їх вчинення може бути підставою для скасування рішення як протиправного внаслідок вчинення посадовими особами суб`єкта владних повноважень дій не у спосіб та не у порядку, встановлених законом.

Таким чином, обов`язковою ознакою рішення, дії або бездіяльності, оскарження яких підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, є їхня юридична значимість та вчинення безпосереднього впливу на стан суб`єктивних прав та обов`язків особи.

Оскаржені за цим позовом бездіяльність відповідача не відповідають наведеним критеріям, оскільки не створює для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав, не має самостійного правового значення, оскільки не являють собою остаточне волевиявлення суб`єкта владних повноважень. Таке волевиявлення знайшло своє відображення у рішенні Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №321 від 03.11.2017 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яке визнано судом протиправним та скасовано.

Враховуючи те, що у даному випадку відповідачем не було допущено бездіяльності, а мали місце дії які виразилися у прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому належним способом захисту порушеного права є визнання протиправним та скасування саме рішення, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в означеній частині належить відмовити.

Згідно з частиною четвертою статті 189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Враховуючи викладене та не подання відповідачем відзиву на позовну заяву, що кваліфіковано судом як визнання позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_6 ) до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, 9, Кременчук, Полтавська область, 39630, ) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №321 від 03.11.2017.

Зобов`язати Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 26.10.2017.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко