Справа № 2а-4624/11
Суддя: Міщенко Т. М.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 01.02.2018
Справа №2а-4624/11
Провадження № 6-а/320/1/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Міщенко Т.М.

при секретарі Макаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання,

встановив:

Заявниця звернулася до суду із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, в якій вказує, що постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 03 лютого 2011 року по справі №2а-4624/11 її позов до Управління Пенсійного фонду України в м.Мелітополі Запорізької області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги задоволено частково. Дане рішення ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2012 року було залишено без змін. Однак, при предявленні виконавчого листа до виконання в Управління ДВС ГУ юстиції у Запорізькій області їй було відмовлено, оскільки пропущений строк предявлення до виконання. Вважає, що пропустила трирічний строк на предявлення виконавчого листа до виконання з поважних причин, оскільки виконавчий лист перебував в Управління ДВС ГУ юстиції у Запорізькій області.

В судовому засіданні заявниця наполягала на задоволенні заяви, наводила доводи, що викладені в заяві про поновлення строку, додаткового пояснила, що отримала виконавчий лист з м. Запоріжжя лише 06 січня 2018 року. Вважала, що строк предявлення виконавчого листа до виконання пропущений нею з поважних причин.

Представник Управління Пенсійного фонду України в м.Мелітополі Запорізької області в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, вважав що ОСОБА_1 не наведено жодних поважних причин пропуску строку на предявлення виконавчого листа до виконання.

Заслухавши пояснення заявниці, представника УПФУ, дослідивши матеріали справи та надані ОСОБА_1 докази, оцінюючи обґрунтованість заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до приписів статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як слідує з матеріалів заяви та справи № 2а-4624-11, постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 лютого 2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2012 року вказану постанову залишено без змін.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 08 січня 2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи /а.с.19/, ОСОБА_1 25.06.2013 звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області суду за видачею виконавчого листа та рішення суду по справі за її позовом.

02.07.2013 року ОСОБА_1 отримала вказані документи, про що свідчить її особистий підпис в заяві.

Строк предявлення виконавчого листа до виконання до 08 січня 2014 року.

Такими чином, ОСОБА_1 отримала виконавчий лист у встановлений законом строк для предявлення його до виконання.

Разом з тим, із заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання ОСОБА_1 звернулася лише 29 грудня 2017 року.

Заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання заявниця обґрунтовує тим, що виконавчий лист перебував Управління ДВС ГУ юстиції у Запорізькій області, і був їй повернутий 06 січня 2018 року, як вона зазначила в судовому засіданні.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно копії повідомлення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області документи по справі № 2а-4624/11 направлені ОСОБА_1 15.02.2017 року.

Заявниця не надала суду жодних доказів, які б підтверджували, що отримавши виконавчий лист 02 липня 2013 року, вона в строк, встановлений законом для предявлення виконавчого листа до виконання, звернула його до виконання до Управління ДВС ГУ юстиції у Запорізькій області та його було повернуто їй лише 06 січня 2018 року, а тому суд вважає що ОСОБА_1 слід відмовити в задоволенні заяви про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.294, 376 КАС України, Законом України "Про виконавче провадження", суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Повний текст ухвали складений 01 лютого 2018 року.

СУДДЯ: