Справа № 804/3987/17
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"25" січня 2018 р. справа № 804/3987/17
м. Дніпро

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року (суддя Голобутовський Р.З., м. Дніпро)

у справі №804/3987/17

за позовом Дніпровської міської ради

до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради,

треті особи - ЖБК-88 "Металург", ДОДГО "Правозахисна спілка "Допоможемо дітям", ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1,

за участю - прокурора Дніпропетровської області,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області у нездійсненні своїх повноважень щодо державного архітектурно-будівельного контролю, спрямованого на дотримання замовником вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки місця розташування об'єкта будівництва НОМЕР_1);

- зобов'язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області вчинити дії спрямовані на здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, спрямованого на дотримання замовником вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки місця розташування об'єкта будівництва НОМЕР_1), відповідно до постанови КМУ від 23 травня 2011 року № 553 "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю";

- визнати протиправною бездіяльність Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради у нездійсненні своїх повноважень щодо державного архітектурно-будівельного контролю, спрямованого на дотримання замовником вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки місця розташування об'єкта будівництва НОМЕР_1);

- зобов'язати Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради вчинити дії, спрямовані на здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, спрямованого на дотримання замовником вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки місця розташування об'єкта будівництва НОМЕР_1), відповідно до постанови КМУ від 23 травня 2011 року № 553 "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю".

Постановою суду першої інстанції позов було задоволено. Крім того, суд вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради звернутися із позовом до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки місця розташування об'єкта будівництва НОМЕР_1), та про компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням, відповідно до ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, третя особа в справі - ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин справи.

Зокрема, зазначив в апеляційній скарзі, що він є власником житлового будинку, загальною площею 1088 кв.м., який складається з цокольного поверху літ. А, готовністю 44% за адресою АДРЕСА_1, на земельній ділянці за кадастровим номером НОМЕР_1. Земельна ділянка належить ОСОБА_2 за договором оренди № 264 від 21.02.2014 року, який було поновлено за рішенням суду на два роки, починаючи з 21.02.2016 року.

Зазначає, що Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради було винесено чотири постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за невиконання припису, тому суд протиправно визнав це протиправною бездіяльністю відповідача-2.

Також скаржник вказує на те, що судом не було визначено, які саме дії на виконання постанови суду слід виконати відповідачам.

Зазначає також, що суд вважав встановленим факт самочинного будівництва, хоча визначення того, чи був об'єкт незавершеного будівництва самочинним, не було предметом розгляду цієї справи. Крім того, до такого висновку суд дійшов на підставі неналежного доказу- відеоматеріалу із мережі Інтернет.

Також вважає, що суд фактично примушує відповідача-2 звернутися до суду, але це є правом особи, а не обов'язком.

Зазначає також, що позивачу було відомо про те, що договір оренди землі з ОСОБА_4 пролонговано не було ще з грудня 2016 року, а тому вважає строк звернення до суду пропущеним.

Просить скасувати постанову суду та відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представники скаржника доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Представники позивача подали письмові заперечення 13.12.2017 року, в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували, просили залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Третя особа ОСОБА_3, преставники третіх осіб - ЖБК-88 "Металург" та ДОДГО "Правозахисна спілка "Допоможемо дітям" проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Прокурор вважав, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідачі та третя особа ОСОБА_2, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на об'єкт нерухомості - незавершене будівництво за адресою: АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці за кадастровим номером НОМЕР_1, було зареєстровано за ОСОБА_1

Також, згідно інформаційної довідки з цього реєстру за ОСОБА_2 зареєстровано право оренди цієї земельної ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки від 21.02.2014 № 264 на строк у два роки.

На момент укладення договору оренди, орендодавцем зазначеної земельної ділянки виступала територіальна громада міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.

Також судом першої інстанції було встановлено, що після спливу строку оренди цього договору будь-які рішення позивачем про передачу у власність або у користування не приймались, договір із фізичною чи юридичною особою не укладався, на земельній ділянці, яка належить позивачу, здійснюється самочинне будівництво, відповідно порушуються права Дніпровської міської ради щодо вільного розпорядження земельною ділянкою.

Будівництво багатоповерхового будинку ведеться за відсутності будь-яких дозвільних документів, в той час коли державний архітектурно-будівельний контроль повинен здійснюватися органами державного архітектурно-будівельного контролю, тобто відповідачами.

Судом також було встановлено, що наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області № 172-СК від 01.10.2014 року скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ДП 94 від 09.04.2014 по об'єкту "Будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1", замовником на яке виступав ОСОБА_2

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року у справі №804/16978/14 скасовано зазначений наказ, але постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2015 року постанову суду першої інстанції скасовано, а рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили. Таким чином, наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області № 172-СК від 01.10.2014 є чинним.

Враховуючи встановлення судом факту відсутності передбачених законодавством дозвільних документів на об'єкт незавершеного будівництва, розташованого за адресою: вул. Князя Володимира Великого (Плеханова), в районі буд. 15 К, м. Дніпро, суд першої інстанції прийшов до висновку, що таке будівництво є самочинним.

Судом встановлено, що посадовими особами Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради видано приписи: від 15.02.2017, 05.04.2017 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; від 07.03.2017 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Але, приписи власником незавершеного будівництва не виконані. З позовом щодо визнання факту самочинного будівництва до суду відповідачі не звертались, оскільки не могли потрапити на об'єкт будівництва для ознайомлення із забудовником.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що з боку відповідачів не здійснено достатніх та вичерпних заходів спрямованих на здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, спрямованого на дотримання замовником вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1, зокрема щодо зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації повідомлення про початок їх виконання та дозволу на виконання будівельних робіт, як того вимагає відповідний Порядок; не здійснено контроль за виконанням приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю та звернення до суду у зв'язку з його невиконанням для знесення самочинного збудованого об'єкта.

Також суд зазначив, що до основних завдань Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, визначених відповідним Положенням, яке затверджено рішенням міської ради від 01.12.2016 № 66/16, відноситься, зокрема облік та ведення реєстру договорів оренди нерухомого майна та земельних ділянок комунальної власності територіальної громади міста Дніпра, тому суд прийшов до висновку, що строк, коли позивачу стало відомо про порушення його прав обчислюється саме з 28.03.2017, тобто з моменту здійснення інформаційного запиту в Муніципальній земельній інформаційній системі м. Дніпра, відповідно позовна заява подана у встановлений КАС України строк.

Посилаючись на статтю 11 КАС України, суд першої інстанції для повного захисту прав позивача вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради звернутися з позовом до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та з вимогою компенсації витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Колегія суддів в цілому погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно допущеної бездіяльності відповідачів з огляду на таке.

Суд вірно встановив, що відповідачі є органами архітектурно-будівельного контролю, діяльність яких визначається такими нормативними актами, як Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок).

Так, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать, зокрема, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад, а органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Таким органом державного архітектурно-будівельного контролю є відповідач-2, а органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду - відповідач-1.

Відповідно до ст. 41 вказаного закону державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Такий Порядок затверджений постановою КМУ № 553 від 23.05.2011 року.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема: виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності перевірки. Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

З матеріалів справи вбачається, а також було встановлено в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги, що за адресою: АДРЕСА_1, збудовано багатоповерховий будинок. Наявність такого об'єкта незавершеного будівництва є загальновідомим фактом, оскільки він знаходиться в центрі міста. В тому числі, інформація про це міститься і в мережі Інтернет. З огляду на це, така обставина не підлягає доведенню.

В судовому засіданні також знайшло своє підтвердження, що будинок побудований на земельній ділянці, яка не відведена для такої мети забудовнику, без належних дозвільних документів.

Колегія суддів приймає до уваги, що відповідачем-2 вчинялись певні дії, спрямовані на реалізацію заходів державного будівельного контролю, проте, такі заходи є вочевидь недостатніми, про що свідчить сама наявність цього багатоповерхового будинку, який будувався на протязі декількох років.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що суд передчасно дійшов висновку, що зазначений об'єкт будівництва є самочинним, оскільки це не є предметом доказування в цій справі. Саме на відповідачів покладається обов'язок здійснювати відповідні перевірки та встановлювати факт самочинного будівництва, а в подальшому - застосовувати передбачені законом заходи, в тому числі - після винесення припису про усунення порушень звертатись до суду з позовом про знесення об'єкта самочинного будівництва.

Втім предметом доказування в цій справі є бездіяльність суб'єктів владних повноважень, яка знайшла своє підтвердження під час судового розгляду справи, оскільки відповідачам було відомо про існування підстав, визначених ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", для застосування заходів архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо визнання такої бездіяльності протиправною та зобов'язав відповідачів вчинити дії, передбачені відповідним нормативним актом - Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою КМУ від 23 травня 2011 року № 553.

Проте, колегія суддів погоджується з доводами скаржника щодо неможливості зобов'язання відповідача-2 звернутися з позовом до суду, оскільки це є правом, передбаченим, зокрема, процесуальними законами, а не обов'язком суб'єкта владних повноважень. Крім того, суд першої інстанції безпідставно вийшов в цій частині за межі позовних вимог, оскільки це не відповідає завданню адміністративного судочинства, визначеному в ст. 2 КАС України в редакції, що діяла на час розгляду справи судом. Колегія суддів вважає, що це є порушенням процесуального закону, що призвело до неправильного вирішення питання, що згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду у відповідній частині.

Щодо тверджень скаржника про те, що судом не було визначено, які саме дії на виконання постанови суду слід виконати позивачам, слід зазначити, що суд посилається в резолютивній на відповідний нормативний акт, приписи якого відповідачі мають виконувати. Разом з тим, суб'єкти владних повноважень мають в межах своїх дискреційних повноважень діяти на власний розсуд, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає в цьому порушень норм матеріального або процесуального права з боку суду першої інстанції.

Також, колегія суддів вважає безпідставними аргументи скаржника стосовно пропуску строку звернення до суду, оскільки бездіяльність є порушенням, що триває, а строк жодним чином не пов'язаний з датою закінчення договору оренди землі, адже вона була в оренді у іншої особи, ніж власник об'єкта будівництва.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду скасувати в частині зобов'язання відповідача-2 звернутися до суду, в решті постанову - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 317, 321 КАС України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року у справі №804/3987/17 скасувати в частині зобов'язання Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради звернутися із позовом до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_2 (НОМЕР_3; НОМЕР_4)), та про компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням, відповідно до ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко