Справа № 527/2249/17
Суддя: Олефір А. О.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/2249/17
провадження 2-а/527/7/18
РІШЕННЯ

іменем України

25 січня 2018 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Олефір А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП №3 Глобинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області рядового поліції ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Глобинський відділ поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР №028954 від 11.10.2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР №028954 від 11.10.2017 року.

В своєму позові позивач зазначив, що згідно постанови інспектора СРПП №3 Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 від 11.10.2017 року, на нього накладено адміністративне стягнення за ст. 125 КУпАП у вигляді попередження. Зазначена постанова мотивована тим, що 11 жовтня 2017 року близько 11.30 год. в с. Великі Кринки по вул. Полтавській, він керував автомобілем НОМЕР_1 на вітровому склі якого була тріщина розміром більше ніж 50 мм.

Названу постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Так, 11 жовтня 2017 року близько 11.30 год. в с. Великі Кринки по вул. Полтавській, він керував автомобілем НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, які вказали, що номерний знак його автомобіля не видно і є тріщина на лобовому склі його автомобіля і одразу почали виписувати відносно нього постанову про накладення стягнення, не проводячи розгляду справи про адміністративне правопорушення. Він пояснював, що тріщина на лобовому склі у нього зявилася перед самою зупинкою працівниками поліції, оскільки перед його автомобілем рухався КАМАЗ, з-під коліс якого відскакували камінці. Він пояснював це працівникам поліції, але вони не брали його слова до уваги, хоча самі були свідками даної ситуації. Потім інспектор вказував на нечіткість символів номерного знаку на його автомобілі, а за тріщину взагалі не згадував. Я все пояснював одному працівнику поліції, а другий в цей час в своєму автомобілі виписував постанову щодо мене про накладення стягнення за ст. 125 КУпАП.

Посилаючись на викладене, на порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та незаконність дій працівників поліції, позивач просив суд, визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ДР №028954 від 11.10.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 125 КУпАП у вигляді попередження.

У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити.

Відповідач повторно в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину неявки. Заперечень на позов не надав. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заперечень проти позову не направив.

У відповідності до ч. ч.1, 9 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Приймаючи до уваги викладене, а також відсутність підстави для відкладення розгляду справи, передбачених в ст. 205 КАС України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши та оцінивши докази, які є у справі, суд встановив наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР №028954 від 11.10.2017 року, ОСОБА_1 11 жовтня 2017 року близько 11.30 год. в с. Великі Кринки по вул. Полтавській, керував автомобілем АЗЛК-2141 д.н.з. 333-33 С, на вітровому склі якого була тріщина розміром більше ніж 50 мм, у звязку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження за ст. 125 КУпАП. ( а.с. 5).

Жодних доказів, крім оспорюваної постанови, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП відповідачем не надано.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від «06» березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», розяснено, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості .

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи заперечення позивача щодо вчинення правопорушення, а також те, що його провину неможливо визнати доведеною, при відсутності інших більш об'єктивних доказів фотозйомки, допиту свідків, всі сумніви згідно конституційного принципу - презумпції невинуватості, тлумачаться на користь позивача.

Зважаючи на неможливість встановлення обставин правопорушення, та визначення цих обставин, як складу правопорушення суд дійшов висновку, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 винесена безпідставно та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДР №028954 від 11.10.2017 року, винесену інспектором СРПП №3 Глобинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області рядового поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 125 КУпАП - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глобинський районний суд Полтавської області.

Повний текст рішення складено 02 лютого 2018 року

Суддя А. О. Олефір