Справа № 734/3010/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 734/3010/17 Суддя першої інстанції: Бараненко С.М.
Суддя-доповідач Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі, згідно ст. 229 КАС України, суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа: Чернігівській обласний військовий комісаріат про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати пенсії,
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа: Чернігівській обласний військовий комісаріат про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати пенсії. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вважає, що відповідачем неправомірно припинено виплату їй виплату пенсії при переході на пенсію по інвалідності з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, індексації у та грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2017 року задоволено адміністративний позов частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії, при переході 12 липня 2017року на пенсію по інвалідності, з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 6 247 грн. 89 коп. грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 6 247 грн. 89 коп., індексації у розмірі 14 505 грн. 24 коп. та грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 22 908 грн. 88 коп. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області провести з 12 липня 2017 року перерахунок ОСОБА_1 пенсії з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 6247,89 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 6 247 грн. 89 коп., індексації у розмірі 14505,24 грн., грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 22908,88 грн. та виплатити ОСОБА_1 , починаючи з 12 липня 2017 року (дата призначення пенсії по інвалідності), з урахуванням раніше виплачених коштів, заборгованість по пенсії, яка виникне після такого перерахунку. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області в подальшому виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 6 247 грн. 89 коп., грошової допомоги для оздоровлення у розмірі 6247,89 грн., індексації у розмірі 14505,24 грн. та грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 22908,88 грн. без обмеження кінцевої дати. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Свої вимоги обгрунтовує тим, що, на його думку, суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального права та без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, ветераном війни-інвалідом війни II групи, пенсіонером Збройних Сил України, перебуває на обліку у Чернігівському обласному військовому комісаріаті та Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Пенсію отримує з 28 квітня 2015 року.

При первинному призначенні пенсії позивачу, відповідачем були порушені права та законні інтереси щодо отримання пенсії позивачем, тобто пенсія була призначена та виплачувалась без врахування індексації грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги при звільненні, які відповідно до законодавства України являються складовими грошового забезпечення.

На прохання позивача про проведення перерахунку пенсії з урахуванням вищезазначених виплат відповідачем листом від 29 січня 2016 року № 108/03/Щ-12 у перерахунку пенсії позивачу було відмовлено на тій підставі, що зазначені виплати не являються грошовим забезпеченням, а тому не повинні враховуватись при призначенні та виплаті пенсії.

Вважаючи свої права порушеними ОСОБА_1 звернулась за їх захистом до суду.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року у справі № 734/1583/16-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року (додаток № 10), дії відповідача були визнані протиправними, та було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 6247 грн. 89 коп., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 6247,89 грн., індексації у розмірі 14505,24 грн. та грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 22908,88 грн.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в подальшому виплачувати пенсію позивачу з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 6247 грн. 89 коп., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 6247,89 грн., індексації у розмірі 14505,24 грн. та грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 22908,88 грн. без обмеження кінцевої дати.

На виконання рішення суду відповідачем була перерахована пенсія ОСОБА_1 з урахуванням зазначених виплат.

Після звільнення з військової служби та призначення позивачу з 28 квітня 2015 року пенсії, 06 серпня 2015 року відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 181 ОСОБА_1 була повторно призвана на військову службу по мобілізації та зарахована до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 . Виплата пенсії позивачу після призову її на військову службу по мобілізації та проходження нею військової служби, не припинялась на підставі ч. 3 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262, оскільки позивач була призвана на військову службу під час мобілізації.

За час проходження військової служби по мобілізації ОСОБА_1 отримувала грошове забезпечення в розмірах більших за ті, з яких їй було обчислено пенсію. Збільшення грошового забезпечення відповідно до Закону № 2262 є підставою для перерахунку пенсії.

08 травня 2017 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 87 ОСОБА_1 була звільнена з військової служби у відставку на підставі наказу командира 507 окремого ремонтно-відновлювального батальйону від 11.01.2017 року № 1-РС (по особовому складу) за пунктом «б» (станом здоров`я) частини 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232 та з 06 травня 2017 року виключена зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до повідомлення відповідача від 19.08.2017 року № 1378/03/Щ-12 позивачу була перерахована пенсія з 07 травня 2016 року, однак, при даному перерахунку відповідач не врахував (припинив виплату пенсії з урахуванням далі перерахованих виплат) грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та грошову допомогу при звільненні з військової служби, хоча відповідно до норм матеріального права та вищезазначених рішень судів вказані виплати являються складовими грошового забезпечення та повинні враховуватись при виплаті пенсії, більш того, відповідно до постанови Козелецького районного суду від 06 липня 2016 року у справі № 734/1583/16-а відповідача зобов`язано виплачувати пенсію позивачу з урахуванням спірних виплат без обмеження кінцевої дати.

12 липня 2017 року у зв`язку з інвалідністю ОСОБА_1 була переведена на пенсію по інвалідності.

Однак, при переході з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності відповідач не врахував (припинив виплату пенсії з урахуванням далі перерахованих виплат) грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та грошову допомогу при звільненні з військової служби, хоча відповідно до норм матеріального права та вищезазначених рішень судів вказані виплати являються складовими грошового забезпечення та повинні враховуватись при виплаті пенсії, більш того, відповідно до постанови Козелецького районного суду від 06 липня 2016 року у справі № 734/1583/16-а відповідача зобов`язано виплачувати пенсію позивачу з урахуванням спірних виплат без обмеження кінцевої дати.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи даний адміністративний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Пенсія за вислугу років та пенсія по інвалідності виплачуються у відсотковому відношенні від грошового забезпечення.

Пенсія за вислугу років виплачується у розмірі передбаченому ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія по інвалідності виплачується у розмірі передбаченому ст. 21 цього Закону.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах:

1)інвалідам війни І групи - 100 процентів;

2)інвалідам війни II групи - 80 процентів;

3)інвалідам війни III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що при переході з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності відповідач повинен був застосувати лише відсотковий показник визначення розміру пенсії від грошового забезпечення, а саме замість 56 % грошового забезпечення, застосувати 80% грошового забезпечення (розмір пенсії по інвалідності, ст. 21 Закону), не визначаючи заново розмір грошового забезпечення.

Судом першої інстанції було встановлено, що 12 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася на адресу відповідача з клопотанням врахувати постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року у справі № 734/1583/16-а, якою було зобов`язано відповідача в подальшому виплачувати пенсію позивачу з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 6247,89 грн., грошової допомоги для оздоровлення у розмірі 6247,89 грн., індексації у розмірі 14505,24 грн. та грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 22908,88 грн. без обмеження кінцевої дати та не допусти перерахунку пенсії без врахування виплат зазначених у постанові Козелецького районного суду.

Однак, листом від 19 серпня 2017 року № 1378/03/Щ-12 відповідач відмовив ОСОБА_1 у виплаті пенсії з урахуванням грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової допомоги при звільненні з військової служби, мотивуючи тим, що питання виплати пенсії позивачу з урахуванням грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової допомоги при звільненні було предметом розгляду у суді до звільнення ОСОБА_1 з військової служби по мобілізації, а тому після звільнення з військової служби по мобілізації постанова Козелецького районного суду від 06 липня 2016 року у справі № 734/1583/16-а враховуватись не повинна.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 вказаного вище Закону виплата пенсії позивачу після призову її на військову службу по мобілізації та проходження військової служби, не припинялась, пенсія заново не призначалась, а тому дії відповідача про припинення виплати пенсії позивачу з урахуванням грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової допомоги при звільненні є неправомірними.

Так, частиною 2 ст. 2 зазначеного Закону та частиною 3 ст. 2 Закону передбачено окремі випадки в яких при повторному прийнятті на військову службу виплати пенсій припиняються та випадки в яких виплата пенсій не припиняється.

Отже, якщо ОСОБА_1 повторно була прийнята на військову службу в умовах передбачених ч. 2 ст. 2 Закону, то тоді б відбувалось припинення виплати пенсії, а після звільнення з військової служби нове призначення пенсії і тільки тоді відповідач міг би стверджувати про відсутність підстав для призначення пенсії з урахуванням грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової допомоги при звільненні.

Судом першої інстанції було встановлено, що у випадку ОСОБА_1 виплата пенсії не припинялась на підставі ч. 3 ст. 2 Закону, пенсія заново не призначалась, пенсію позивач отримує без перерв, починаючи з первинного призначення, тобто з 28 квітня 2014 року. Таким чином, дії відповідача при перерахунку пенсії у липні 2017 року та виплата позивачу з цього часу пенсії без врахування грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової допомоги при звільненні з військової служби, які були враховані до липня 2017 року на підставі постанови Козелецького районного суду від 06 липня 2016 року є протиправними, такими, що порушують її права, законні інтереси та норми законодавства України.

Відповідно до ст. 255 КАС України в редакції, що діяла на час розгляду справи судом першої інстанції, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України в редакції, що діяла на час розгляду справи судом першої інстанції, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Cудом першої інстанції було встановлено, що у справі № 734/1583/16-а брали участі ті ж самі особи, що й беруть участь у даній справі, а тому позивач не повинна доказувати своє право на отримання пенсії з урахуванням грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Козелецьким районним судом Чернігівської області у постанові від 06 липня 2016 року у справі № 734/1583/16-а було встановлено наступне: «Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія».

Судом було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області в подальшому виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 6247 гривень 89коп., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 6247 гривень 89 коп., індексації у розмірі 14505 гривень 24 коп. та грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 22908 гривень 88 коп., без обмеження кінцевої дати.

Однак, незважаючи на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року у справі № 734/1583/16-а , якою було зобов`язано відповідача в подальшому виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 6247,89 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 6247,89 грн., індексації у розмірі 14505,24 грн. та грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 22908,88 грн. без обмеження кінцевої дати, відповідач припинив виплату пенсії позивачу з урахуванням грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що такі дії відповідача є протиправними, порушують права та законні інтереси ОСОБА_1 .

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Правова позиція також наведена в постановах Верховного суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15, від 02 лютого 2016 року у справі № 804/14800/14.

Суд при вирішенні справи повинен керуватися принципом верховенства права, відповідного до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначаючи частиною 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» складові грошового забезпечення військовослужбовців та частиною 4 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» складові грошового забезпечення, які враховуються для обчислення розміру пенсії, законодавець не міг врахувати усі виплати, які проводяться військовослужбовцям, чи які будуть встановлені їм в майбутньому. Саме тому, складові грошового забезпечення військовослужбовців, які визначені у ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не є вичерпними, як і у ч. 4 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що даний позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст складено 01.02.2018 року.

< Справа слухалась у (обов`язкове для заповнення) >