Справа № 814/2893/17
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2018-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

814/2893/17

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2018 р.

№ 814/2893/17

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагаря В.С., розглянув в порядку письмового провадження справу

про:

стягнення заборгованості в сумі 143,50 грн.,

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (далі - позивач) звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовними вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тривел Компані" (далі - відповідач) на його користь заборгованість в сумі 143,50 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач має заборгованість по внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка станом на час розгляду справи є несплаченою.

Ухвалою від 18.12.2017 суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач просив розглядати справу в порядку письмового провадження. Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тривел Компані" зареєстроване 19.09.2005 р. як юридична особа виконавчим комітетом Миколаївської міської ради та перебуває, як страхувальник та платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з абзацом 5 частини 7 Розділу VІІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування”, стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Відповідно до підпункту 7 пункту 5 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121/2001 та частини 3 статті 106 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (надалі – Закон № 1058), передбачено право органу ПФУ на звернення до суду з позовом про стягнення недоїмки.

Згідно статті 20 Закону № 1058, страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до пунктів 2 частини 9 статті 106 Закону № 1058 передбачено накладання штрафу та нарахування пені, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, та за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду.

За несвоєчасну сплату страхових внесків позивач рішеннями від 10.02.2011 р. №328, від 02.04.2009 р. №644 застосував до відповідача фінансові санкції у загальній сумі 62,69 грн. та нарахував пеню в загальній сумі 80,81 грн.

Позивачем на підставі ст.106 Закону України №1058 було сформовано вимогу від 04.11.2014 р. №Ю-382/23 на суму 143,50 грн., яка надсилалась на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією.

Правом на оскарження вимоги до суду відповідач не скористався, доводів щодо її необґрунтованості не надав.

Таким чином, станом на час звернення позивача з позовом до суду, заборгованість відповідача складає 143,50 грн.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач своїм правом не скористався, позов не заперечив, доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 9, 12, 19, 77, 241-243, 246, 263, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 05.02.2018 р.

Суддя В. С. Брагар