Справа № 130/97/18
Суддя: Шепель К. А.
Дата ухвалення: 2018-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

з участю секретаря судових засідань Бондар С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора другої роти третього батальйону управління патрульної поліції в місті Одеса Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Латиша Олександра Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, -

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 30 грудня 2017 року інспектором другої роти третього батальйону управління патрульної поліції в місті Одеса Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Латишем було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА№251471 за фактом того, що позивачем було порушено пункт 22.5 Правил дорожнього руху, а саме при зважуванні на ВГК було встановлено навантаження на строєну вісь 25700 при допустимих 24000. Згідно з цією постановою, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. Позивач вважає, що правила дорожнього руху він не порушив, оскільки габаритно-ваговий контроль було проведено без використання методики, використання якої прямо передбачене чинним законодавством, а тому є недійсними. Крім цього, до постанови не було додано жодних доказів, пункт 9 постанови не заповнено, а також відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тобто при винесенні оскаржуваної постанови, поліцейським не було оцінено жодного доказу.

Позивач вважає винесену постанову неправомірною, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху. Просив скасувати дану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив, в якому позов не визнав і пояснив, що 30 грудня 2017 року на 450 км автомобільної дороги Київ-Одеса ним було винесено постанову серії ЕАА№251471, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення за порушення ним статті 132-1 КУпАП - порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Так, відповідно до квитанції №278294 від 30 грудня 2017 року та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 30 грудня 2017 року - 30 грудня 2017 року близько 13-12 год на 450 км автомобільної дороги Київ-Одеса позивач, керуючи транспортним засобом «SCANIA R420 LA4X2MEB» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «ZASLAW» державний номерний знак НОМЕР_2, рухався з перевантаженням на строєну вісь у 1700 кг, а саме, навантаження на строєну вісь становило 25700 кг при дозволених 24000 кг. Зважування проводилось вагами електронними для поосного зважування автомобілів 020T-AR. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що вимірювальне та зважувальне обладнання, за допомогою якого було здійснено габаритно-ваговий контроль, було не в робочому стані чи не пройшло у встановленому порядку метрологічну атестацію з подальшим клеймуванням та не мало відповідний сертифікат. Відповідно до статті 252 КУпАП та пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС №1395 від 7 листопада 2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Позивач не надав жодних доказів, які б спростовували факт порушення ним вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху та статті 132-1 КУпАП. Тому відповідач вважав позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та просив відмовити в їх задоволенні повністю.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказав, що його права були порушені тим, що відповідач неправомірно виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Предметом позову є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні установлено, що 30 грудня 2017 року інспектором другої роти третього батальйону управління патрульної поліції в місті Одеса Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Латишем О.О. було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА№251471 за фактом того, що позивачем було порушено пункт 22.5 Правил дорожнього руху, а саме при зважуванні на ВГК було встановлено навантаження на строєну вісь 25700 при допустимих 24000 (а.с.3, 17, 18). З копії цієї постанови видно, що на її звороті міститься роз'яснення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (а.с.18).

Відповідно до копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 16 червня 2018 року, ваги електронні для поосного зважування автомобілів 020T-AR відповідають вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 Прилади автоматичні для дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь (а.с.17).

Згідно з копією квитанції №278294 від 30 грудня 2017 року та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 30 грудня 2017 року - 30 грудня 2017 року близько 13-12 год на 450 км автомобільної дороги Київ-Одеса позивач, керуючи транспортним засобом «SCANIA R420 LA4X2MEB» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «ZASLAW» державний номерний знак НОМЕР_2, рухався з перевантаженням на строєну вісь у 1700 кг, а саме, навантаження на строєну вісь становило 25700 кг при дозволених 24000 кг (а.с.20, 21).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 90 КАС України, суд згідно з положеннями статей 73, 74, 75, 76 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно з пунктом 3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 з подальшими змінами, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування. Відповідно до підпункту 5-1 наведеного пункту документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу. Згідно з пунктом 6 вказаного Порядку, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно з довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 30 грудня 2017 року, підписаною посадовими особами Укртрансбезпеки, повна маса транспортного засобу позивача становить 43900 тонн. Результати габаритно-вагового контролю також відображені в квитанції №278294 від 30 грудня 2017 року.

Отже, загальна фактична маса транспортного засобу, яким керував позивач, перевищує обмеження, встановлені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, та є порушенням правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (стаття 132-1). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Відповідно до частини 2, 4, 5 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексута правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно з пунктом 4 розділу І наведеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, статтею 132-1 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 розділу ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення від 30 грудня 2017 року серія ЕАА №251471 складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої статті 132-1 КУпАП.

Таким чином, приймаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування спірної постанови з огляду на її правомірність.

Керуючись статтями 6, 73, 74, 75, 76, 90, 139, 242, 243, 244, 245, 246 КАС України,, статтями 132-1, 222, 251, 258, 283 КУпАП, статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги», постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198, постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, суд -

п о с т а н о в и в :

Залишити постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА№251471 від 30 грудня 2017 року без змін, а позов ОСОБА_2 до інспектора другої роти третього батальйону управління патрульної поліції в місті Одеса Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Латиша про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху - без задоволення.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий К.Шепель