Справа № 292/1073/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Рябенька Т.С.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"31" січня 2018 р. Справа № 292/1073/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Червоноармійського районного суду Житомирської області від "04" грудня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Хорошівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Червоноармійського районного суду Житомирської області, в якому просив:

- визнати протиправною відмову щодо перерахунку та виплаті йому без обмеження максимальним розміром пенсії державного службовця з 01.01.2017 року;

- зобов"язати відповідача здійснити перерахунок, та виплату йому пенсії державного службовця з 01.01.2017 року, виходячи із розміру 90 % від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді Червоноармійського райсуду Житомирської області в розмірі 29600,00грн., визначеної на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області №1580/17 від 16.08.2017 року, без обмеження максимальним розміром, встановленим Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", з врахуванням раніше виплачених коштів до змін заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 посилався на те, що у зв"язку з підвищенням суддівської винагороди, він звернувся до відповідача із заявою про перерахування його пенсії на підставі ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3729-ХІІ з послідуючими змінами та виплату пенсії без обмежень максимальним розміром, встановленим Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", подавши довідку про заробітну плату встановленого зразка, видану Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Житомирській області. Однак, листом від 02.10.2017 року відповідач протиправно відмовив йому у задоволенні заяви, посилаючись на те, що 01.05.2016 року Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723- VІІ втратив чинність на підставі Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VІІІ, тому пенсії не призначаються і не перераховуються.

Постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 04.12.2017 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 01.03. 2007 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Червоноармійському районі Житомирської області, правонаступником якого являється Черняхівське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, як отримувач пенсії за віком, призначеної йому на підставі ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року в розмірі 90 % від заробітної плати.

Відповідно до довідки про складові заробітної плати № 2272/16 від 25.10.2016 року, виданої Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Житомирській області, ОСОБА_3 працював заступником голови Червоноармійського районного суду Житомирської області, заробітна плата станом на 01.01.2017 року становить: посадовий оклад - 1600,00 грн., надбавка за вислугу років 80% (за стаж державної служби) - 12800,00 грн., надбавка за адміністративну посаду заступника голови суду (5%) - 800, 00 грн. На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообов"язкове державне соціальне страхування.

29.09.2017 року позивач звернувся до Черняхівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про перерахунок йому пенсії на підставі ст. 37-1 ЗУ "Про державну службу", у зв"язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Листом №1033/02-3 від 02.10.2017 року, відповідач надав позивачу відповідь, якою відмовив у перерахунку пенсії згідно Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 року, оскільки починаючи з 01.06.2015 року, органи Пенсійного фонду України пенсії відповідно до вказаного закону не призначають і не перераховують. Крім того, відповідач послався на те, що з 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, статтею 90 якого визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Проведення перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям у зв"язку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям, даним законом не передбачено.

Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що га момент, коли як вважав позивач, у нього виникло право на перерахунок пенсії , в законодавстві біли відсутні норми, які б регламентували умови та порядок проведення такого перерахунку, відповідно , у відповідача не було правових підстав для здійснення перерахунку.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів апеляційного суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) визначено, що судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу". Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу".

Згідно ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час оформлення пенсії позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

До 01 травня 2016 року пенсійне забезпечення державних службовців врегульовувалося зазначеними нормами Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.

З 01 травня 2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, Закон України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII втратив чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Згідно ст. 90 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, яка набрала чинності з 01 травня 2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01 травня 2016 року Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Системний аналіз ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року вказує, що з 01 травня 2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Враховуючи те, що на момент коли, як вважає позивач, в нього виникло право на перерахунок пенсії, в законодавстві були відсутні норми, які б регламентували умови та порядок проведення такого перерахунку, у відповідача не було правових підстав для здійснення перерахунку.

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних витрат, про що зазначено в рішенні цього суду від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії».

За таких обставин, постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з з"ясуванням усіх обставин, в зв'язку з чим відсутні підстави для скасування чи зміни судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Червоноармійського районного суду Житомирської області від "04" грудня 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч

Повне судове рішення складено "31" січня 2018 р.