Справа № 820/4889/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Головуючий і інстанції : Сагайдак В.В.

29 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/4889/17
Харківський апеляційний адміністративний суд
у складі колегії:
головуючого судді: Калиновського В.А.
суддів: Калитки О. М. , Бондара В.О.
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.
позивач ОСОБА_1
представник позивача Смоленко О.І.
представник відповідача Хілковський О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2017, м. Харків, повний текст складено 12.12.17 по справі № 820/4889/17
за позовом ОСОБА_1
до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України
про визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання поновити на службі,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просив суд: визнати незаконним та скасувати накази начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України №1469-АГ від 11.09.2017 та №395-ос від 18.09.2017; зобов`язати Харківський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України поновити на службі прапорщика ОСОБА_1 .

В обгрунтування позову позивач зазначив, що рішення у вигляді наказів порушують його права, є безпідставними та підлягають скасуванню.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 159 КАС України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач та представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, просили скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, наполягаючи законності та обгрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач проходив службу на посаді дільничного інспектора прикордонної служби ІІ категорії відділу прикордонної служби «Козача Лопань», у званні прапорщика.

Наказом начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 06.09.2017 № 1433 АГ "Про призначення службового розслідування", групою офіцерів Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України проведено службове розслідування, за результатами якого складено висновок від 11.09.2017 року (а.с. 67-85).

Згідно наказу начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби від №395-ос від 18.09.2017 з позивачем припинено контракт, звільнено в запас Збройних Сил України, виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення за п.п. е п.1 ч. 6 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу через службову невідповідність, у разі невиконання службових обов`язків (а.с. 162).

Підставою для висновків щодо службової невідповідності позивача стали матеріали та висновки службового розслідування, яке було проведено згідно наказу начальника Харківського прикордонного загону від 06.09.2017 №1433 (а.с. 163-164)/

Підставою для проведення службового розслідування слугувало надходження на адресу Харківського прикордонного загону листа начальника відділення внутрішньої безпеки по Харківському прикордонному загону від 06.09.2017 №16/100 (а.с. 86-87) «Щодо виявлення порушень», згідно якого близько 03:00 05.09.2017 на ділянці впс «Козача Лопань» співробітниками відділу внутрішньої безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_1 , на напрямку н.п. (населений пункт) Наумівка (РФ) - н.п. Ветеринарне (Укр), в районі і/п (інформаційний показник) №1376 припинено незаконне переміщення тютюнових виробів з РФ в Україну в кількості 46 ящиків та затримано осіб, причетних до протиправної діяльності.

Згідно письмових пояснень сержанта ОСОБА_2 , наявних у матеріалах службового розслідування, встановлено факт надходження йому пропозиції від ОСОБА_1 у сприянні протиправній діяльності на державному кордоні (а.с.116-128)

ОСОБА_2 (а.с. 118-119) зазначив, що 04.09.17 близько 19:00 на його мобільний зателефонував прапорщик ОСОБА_1 та повідомив, що пізніше приїде на МТНС (місце тривалого несення служби) «Ветеринарне». О 21:00 п/н (прикордонний наряд) «Чатовий» повідомив йому, що приїхала «Нива» і старший сержант ОСОБА_2 висунувся її зустрічати. У автомобілі знаходилися прапорщик ОСОБА_1 та сержант ОСОБА_3 ОСОБА_2 розмовляв з прапорщиком ОСОБА_1 . У розмові йшлося про те, що потрібно затримати наряд, який має нести службу в районі ІПЗ (інформаційно прикордонний знак) № 1380-1375 у зв`язку з тим, що на цьому напрямку планується незаконне переміщення товарів і пообіцяв віддячити за це. На дану пропозицію ОСОБА_2 погодився і попрямував у розташування МТНС, де п/н, який мав здійснювати охорону ДКУ з 21:00 04.09 до 01:00 05.09.2017 в межах ІПЗ № 1380-1375 наказав залишатися на МТНС «Ветеринарне» і чекати. Близько 22:00 йому зателефонував прапорщик ОСОБА_1 і сказав, що прикордонний наряд не висилати (фактично сприяння протиправної діяльності), у зв`язку з тим, що він буде заважати незаконному переміщенню товарів через державний кордон. Після цієї розмови старшина ОСОБА_2 не вислав прикордонний наряд «ПС», а складу наряду повідомив, що планується затримання і в разі необхідності вони мають висунутися у вказаний район. (а.с. 118-119)

Позивач ОСОБА_1 заперечує факт знаходження на МТНС (місце тривалого несення служби) «Ветеринарне» та розмови з ОСОБА_2 , наполягаючи на тому, що він знаходився в іншому місці. Але факт зустрічі та розмови підтверджується поясненнями свідків військовослужбовців впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що підтверджують факт приїзду та спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , а саме солдат ОСОБА_4 (а.с. 116), солдат ОСОБА_5 (а.с. 107), молодший сержант ОСОБА_6 (а.с. 108), та ОСОБА_2 (а.с. 118-119 ).

Начальник відділу прикордонної служби «Казача Лопань» Островський О.П. зазначив, що від ДІПС позивача ОСОБА_1 доповідей про підхід до них з пропозиціями сприяння незаконному переміщенню товарів не надходило (фактично не повідомлення керівництва про протиправну діяльність ) (а.с.98).

З пояснень солдата ОСОБА_4 відомо, що близько 20:30 04.09.2017 року він побачив, як до МТНС прибув транспортний засіб, про що по радіостанції повідомив старшому сержанту ОСОБА_2 , який пішов зустрічати. З автомобіля вийшов прапорщик ОСОБА_1 , та розмовляв з сержантом ОСОБА_2 10-15 хв.(а.с. 116-117).

Поясненнями позивача ОСОБА_1 , наданих начальнику МОРВ з м.д. н.п. Харків полковнику ОСОБА_7 - підтверджено факт надходження йому пропозицій щодо сприяння від осіб, які причетні до протиправних дій на державному кордоні, однак про дані пропозиції встановленим порядком не було відпрацьовано (повідомлено) рапортом на безпосереднього начальника (а.с. 121-122).

Крім того 15 вересня 2017 року в службовому кабінеті першого заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на той момент був тимчасово виконуючим обов`язки начальника Харківського прикордонного загону, проведено бесіду з ОСОБА_8 , за участю т.в.о. начальника Харківського прикордонного загону підполковника ОСОБА_9 , підполковника ОСОБА_10 , старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_11 , лейтенанта ОСОБА_12 .

За результатом вищевказаної бесіди складено відповідний аркуш бесіди, який підписано тимчасово виконуючим обов`язки начальника Харківського прикордонного загону, присутніми під час бесіди, а також ОСОБА_1 . У графі "заперечення, заяви та клопотання особи з якою проводилась бесіда", позивачем власноручно написано, що заперечень та клопотань він не має, про що свідчить його особистий підпис. (а.с.140)

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що в ході бесіди позивачу роз`яснено суть вчиненого ним правопорушення, а також був доведений висновок службового розслідування та надано йому на ознайомлення зазначений висновок (про ознайомлення з висновком ОСОБА_8 проставив свій особистий підпис та дату ознайомлення) в подальшому було доведено наказ начальника Харківського прикордонного загону від 11 вересня 2017 року №1469-АГ «Про підсумки службового розслідування» та надано для ознайомлення даний наказ (про ознайомлення з наказом ОСОБА_8 проставив свій особистий підпис та дату ознайомлення).

У зв`язку із встановленими порушеннями відповідач дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 при несенні служби та виконанні посадових обов`язків суперечили військовій присязі у частині сумлінного і чесного виконання військового обов`язку, наказів командирів, неухильного додержання Конституції України та законів України, збереження державної і військової таємниці; контракту про проходження військової служби в ДПСУ в частині не виконання службових обов`язків та вимог посадової інструкції; додержання Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України, Кодексу професійної етики військовослужбовця Державної прикордонної служби України та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження військової служби, а також виконувати накази старших начальників; не поданні відомостей про майно, доходи, витрати, зобов`язання фінансового характеру; статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині непорушного додержання Конституції України та законів України, відданого служіння Українському народові, беззастережного виконання наказів командирів (начальників); статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині невиконання зобов`язання виконувати службові обов`язки, доручені йому за посадою; пункту 2.1. Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом МВС, МЗС, Міністерства фінансів України, Адміністрації Держприкордонслужби України, Головного управління Державної служби України (далі Кодекс поведінки), від 05.07.2011 №330/151/809/434/146, працівник зобов`язаний служити Українському народові, демонструючи етичну поведінку, усвідомлюючи, що його служба передбачає: професійне, сумлінне виконання службових обов`язків згідно з Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами; пункту 20.1 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Державної служби України від 05.07.2011 року № 330/151/809/434/146, в частині: невиконання вимог щодо суворого дотримання встановленого розпорядку дня; п. 2.6 Інструкції з організації службової діяльності ДІПС Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.10.2007 № 790. Порядок дій військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України щодо уникнення втягування в протиправну діяльність, затвердженого наказом Адміністрації державної прикордонної служби України від 14.12.2010 № 977.

За наслідком проведеного службового розслідування, наказом від 11.09.2017 №1469 ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення «звільнення із військової служби у зв`язку із службовою невідповідністю» (а.с. 26-27).

Першим заступником начальника відділу прикордонної служби «Козача Лопань» капітаном ОСОБА_13 12.09.2017 надано Подання щодо дострокового розірвання контракту та звільнення прапорщика ОСОБА_1 (а.с. 12)

Т.в.о. Начальника Харківського прикордонного загону підполковником ОСОБА_14 , на підставі: наказу начальника Харківського прикордонного загону від 11.09.2017 №1469-АГ, аркушу попередження про дострокове припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби, подання про звільнення з військової служби, 18.09.2017 звільнено в запас Збройних Сил України за статтею 26 частиною шостою пунктом є (через службову невідповідність) Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, без права носіння військової форми одягу, з 18.09.2017 року дільничного інспектора прикордонної служби 2 категорії ОСОБА_1 (а.с. 162).

Не погоджуючись із позицією та рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відповідач, при прийнятті оскаржуваних наказів, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою та громадянином у зв`язку з виконанням ним конституційного обов`язку щодо військової служби здійснюється Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", Положеннями про проходження військової служби для відповідних категорій військовослужбовців, Статутами Збройних Сил України тощо.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші Закони України з питань проходження військової служби у відповідних військових формуваннях та правоохоронних органах, а також прийняті відповідно до них акти Президента України, Кабінету Міністрів України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.3 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Таким чином вимоги, викладені у позовній заяві стосуються питань проходження військової служби позивачем (проходження публічної служби).

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551- XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 83 Дисциплінарного статуту передбачено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 51 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на сержантів (старшин) строкової військової служби за контрактом можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; е) пониження в посаді; є) пониження у військовому званні на один ступінь; ж) пониження у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду; з) позбавлення сержантського (старшинського) звання; и) звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю.

Згідно статті 59 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командир полку має право: а) робити зауваження, оголошувати догану та сувору догану; б) позбавляти рядових (матросів), сержантів (старшин) строкової військової служби чергового звільнення з розташування військової частини чи корабля на берег; в) призначати рядових (матросів) поза чергою в наряд на роботу - до 5 нарядів; д) позбавляти військового звання старший солдат (старший матрос); е) понижувати в посаді сержантів (старшин); є) понижувати у військовому званні на один ступінь від старшого сержанта (головного старшини) та нижче, в тому числі із переведенням на нижчу посаду; ж) звільняти з військової служби за контрактом рядових (матросів), сержантів (старшин) за службовою невідповідністю.

Згідно з ст.84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк відповідно до п. 88 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до пункту 280 Положення, звільнення військовослужбовців з військової служби через службову невідповідність здійснюється у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення - звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю; позбавлення військового звання прапорщика (мічмана), старшого прапорщика (старшого мічмана) із звільненням з військової служби у запас; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Положеннями статті 97 Дисциплінарного статуту передбачено, що про накладені дисциплінарні стягнення оголошується: рядовим (матросам) - особисто чи перед строєм; сержантам (старшинам) - особисто, на нараді чи перед строєм сержантів (старшин); офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом - особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення.

Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі.

З матеріалів справи вбачається, що п. 4 Наказу т.в.о. Начальника Харківського прикордонного округу № 1469-АГ від 11.09.2017 оголошено дисциплінарне стягнення «звільнення з військової служби у зв`язку з службовою невідповідністю» із зазначеним наказом прапорщик ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 26-31).

На момент доведення наказу про притягнення до відповідальності, позивач був обізнаний про зміст такого наказу в частині, що його стосується.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про правомірність дій відповідача щодо видання наказу Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби По особовому складу від 18 вересня 2017 року №395-ос, яким позивача звільнено в запас Збройних Сил України за статтею 26 частиною шостою пунктом е (через службову невідповідність) Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, без права носіння військової форми одягу, з 18.09.2017 року.

Колегія суддів вважає необгрунтованими посилання апелянта про те, що судом першої інстанції вивчались лише матеріали надані відповідачем, оскільки, як відчать матеріали справи, судом першої інстанції також вивчались документи та особова справа позивача, що були витребувані у відповідача та у військового комісаріату за місцем реєстрації позивача. Крім того, більшість матеріалів, в тому числі і матеріали службового розслідування і пояснення осіб, тощо були витребувані судом за клопотанням позивача та/або його представника.

Також колегія суддів вважає хибними доводи апелянта про те, що під час накладення на нього адміністративного стягнення, відповідачем не було враховано характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби, оскільки чинним законодавством жодних умов щодо градації (від менш суворого до більш суворого) застосування того чи іншого виду стягнення командиром (начальником), не передбачено.

Таку позицію висловлює і Вищий адміністративний суд України у своїй постанові від 03.02.2011 р. по справі К-3741/08. Так, під час розгляду касаційної скарги Чопського прикордонного загону у даній справі в описово-мотивувальній частині постанови зазначено: "Для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення. Вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення. З урахуванням наявності дисциплінарного проступку та вини, неможливо врахувати тяжкість провини та інші обставини, оскільки це означало б позбавлення можливості застосувати стягнення за наявності порушення".

Щодо тверджень апелянта про те, що судом першої інстанції необгрунтовано відхилено клопотання представника позивача про зупинення справи у зв`язку з проведенням досудового розслідування Військовою прокуратурою Харківського гарнізону, колегія суддів зазначає, що такі твердження є помилковими, оскільки результат розслідування Військовою прокуратурою Харківського гарнізону не має відношення до вирішення даної адміністративної справи. Позивача було звільнено за ряд порушень в тому числі і за неналежне виконаняння свої службових обов`язків, не виконання порядку дій військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України щодо уникнення втягування в протиправну діяльність, затвердженого наказом Адміністрації державної прикордонної служби України від 14.12.2010 № 977, тощо які не мають ознак кримінального правопорушення.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач у позовних вимогах просить скасувати відповідні накази в цілому, а не в частині, що його стосується. Однак оскаржувані у позовній заяві накази зачіпають права інших осіб, якими дане рішення на даний час не оскаржується.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для задоволення позовної вимоги про скасування наказів начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України №1469-АГ від 11.09.2017 та №395-ос від 18.09.2017 відсутні.

Позовна вимога щодо поновлення ОСОБА_1 , на службі в Харківському прикордонному загоні Східного регіонального управління Прикордонної служби України є похідною та також не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повністю довів правомірність винесених ним наказів.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 року по справі № 820/4889/17 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 по справі № 820/4889/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка В.О. Бондар
Повний текст постанови складено 02.02.2018.