Справа № 820/5922/17
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 р. № 820/5922/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника відповідача - Байбак В.І.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 820/5922/17 за позовом ОСОБА_2 до Харківського міського центру зайнятості про визнання незаконною бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконною бездіяльність Харківського міського центру зайнятості, яка виражається у не направленні ОСОБА_2 під час здійснення прийому 03 серпня 2017 до відділу з профорієнтації безробітних для проведення поглибленого профдіагностичного обстеження з метою професійного добору і професіного відбору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час прийому 03 серпня 2017 відповідач не правив ОСОБА_2 до відділу з профорієнтації безробітних для проведення поглибленого профдіагностичного обстеження з метою професійного добору і професіного відбору, а тому, вважає, що оскаржувана бездіяльність та дії відповідача є незаконними та такими що порушують його права, свободи та законні інтереси позивача.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду 15.01.2018 подав заяву про слухання справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких зазначив, що під час прийому ОСОБА_2 у Харківському міському центрі зайнятості 03.08.2017, надання соціальних послуг, у тому числі, профдіагностичне обстеження проводилось відповідачем відповідно до чинного законодавства України про зайнятість населення. Таким чином позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

27 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості, де був зареєстрований як такий що шукає роботу з відкриттям персональної картки № 00052.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" передбачено статус безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доході готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Згідно ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітті зобов'язані самостійно або за сприяння територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення трудової міграції, здійснювати активний пошук роботи, який полягає у вжитті цілеспрямованих заходів до працевлаштування, зокрема взяття участі у конкурсних доборах роботодавців; відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше ніж один раз на тридцять календарних днів з дотриманням письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, зокрема брати участь у заходах, пов'язаних із сприянням забезпеченню зайнятості населення.

Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про зайнятись населення" підходящою робота для безробітного вважається робота, що відповідає освіті, професії (спеціальності), кваліфікації особи з урахуванням доступності транспортного обслуговування, встановленої рішенням місцевої державної адміністрації, виконавчого органу відповідної ради. Заробітна плата повинна бути не нижче розміру заробітної плати такої особи за останнім місцем роботи з урахуванням середнього рівня заробітної плати, що склався у регіоні за минулий місяць, де особа зареєстрована як безробітний. Під час пропонування підходящої роботи враховується тривалість роботи за професією (спеціальністю), кваліфікація досвід, тривалість безробіття, а також потреба ринку праці.

Так, судом встановлено, що наказом директора Харківського міського центру зайнятості від 27.09.2016 № НТ160927 ОСОБА_2 наданий статус безробітного з 27.09.2016 та відповідно до п.п. 2,4 ст. 22, п.2 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п.п.2.7., 2.9. "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності" призначена виплата допомоги по безробіттю з 04.10.2016 по 28.09.2017, у розмірі встановленому законодавством.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ознайомлений з витягом із статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" про права та обов'язки зареєстрованих безробітних та витягом із статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття" про права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, що підтверджується підписом ОСОБА_2 в додатку 1 до персональної картки - відвідування особою територіального органу та отримані послуги.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач систематично отримує профорієнтаційні та консультаційні послуги, за весь час перебування на обліку ОСОБА_2 призначено відвідати провідних фахівців з профорієнтації 09.12.2016, 01.03.2017, 07.04.2017, 09.06.2017, 20.04.2017, 22.06.2017, що підтверджується наявними в матеріалах справи додатками до персональної картки позивача та корінцями на направлення на працевлаштування ОСОБА_2 на вільне робоче місце.

Представник відповідача у наданих до суду письмових запереченнях зазначив, що 07.04.2017 проведено профконсультацію із застосуванням профдіагностичного обстеження, за результатами якого рекомендовано продовжити пошук роботи за робітничими професіями. На профінформаційному прийомі 20.04.2017 ознайомлено ОСОБА_2 зі станом ринку праці, можливостями навчання, рекомендовано скористатися мережою інтернет для пошуку роботи. 22.06.2017 позивачу надано інформацію щодо можливості проходження професійного навчання за професією "кравець" в ХЦПТО. Відповідно до орієнтованого графіку формування груп до ХЦПТО дата початку навчання "кравець" 11.09.2017 року. Позивач виявив зацікавленість та надав згоду на навчання, у звязку з чим була сформована заявка за професією "кравець" та позивачу видано направлення на проходження медичного огляду для відповідної довідки (Ф0860) для включення до групи на навчання.

Посилання ОСОБА_2 на бездіяльність відповідача під час прийому 03.08.2017 року у проведенні його професійної орієнтації є безпідставним, оскільки у відповідача відсутній обов'язок проводити щоденно професійну орієнтацію громадян.

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України "Про зайнятість населення" професійна орієнтація населення - комплекс взаємопов'язаних економічних, соціальних, медичних, психологічних і педагогічних заходів, спрямованих на активізацію процесу професійного самовизначення та реалізацію здатності до праці особи, виявлення її здібностей, інтересів, можливостей та інших чинників, що впливають на вибір або зміну професії та виду трудової діяльності.

Частиною 1 статті 33 Закону України "Про зайнятість населення" передбачено, що професійна орієнтація осіб, які звернулися до територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснюється шляхом: професійного інформування, що полягає у наданні відомостей про трудову діяльність та її роль у професійному самовизначенні особи, інформації про стан ринку праці, зміст та перспективи розвитку сучасних професій і вимоги до особи, форми та умови оволодіння професіями, можливості професійно-кваліфікаційного і кар'єрного зростання, що сприятиме формуванню професійних інтересів, намірів та мотивації особи щодо обрання або зміни виду трудової діяльності, професії, кваліфікації, роботи; професійного консультування, спрямованого на оптимізацію професійного самовизначення особи на основі виявлення її індивідуально-психологічних характеристик, особливостей життєвих ситуацій, професійних інтересів, нахилів, стану здоров'я та з урахуванням потреби ринку праці; проведення професійного відбору, що полягає у встановленні відповідності особи вимогам, які визначені для конкретних видів професійної діяльності та посад.

Згідно частини 1 статті 34 Закону України "Про зайнятість населення" професійне навчання - набуття та удосконалення професійних знать, умінь та навичок особою відповідно до її покликання і здібностей що забезпечує відповідний рівень професійної кваліфікації для професійної діяльності та конкурентоспроможності на ринку праці.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про зайнятість населення" реалізація права на вибір місця, виду діяльності та роду занять здійснюється шляхом самостійного забезпечення особою своєї зайнятості чи звернення з метою працевлаштування до роботодавця або за сприяння центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, чи суб'єкта господарювання, який надає послуги з посередництва у працевлаштуванні.

Для осіб, які не мають професії (спеціальності) і вперше шукають роботу, підходящою вважається така, що потребує первинної професійної підготовки, зокрема безпосередньо на робочому місці, а для осіб, які бажають відновити трудову діяльність після перерви тривалістю, що перевищує шість місяців, підходящою вважається робота за професією останнього місця роботи або робота з проходженням попередньої перепідготовки за новою професією (спеціальністю) за направленням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Згідно до пункту 18 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 198, для осіб, які не працювали за попередньо здобутими професіями (спеціальностями) більш як 12 місяців, підходящою є робота, яку вони виконували за останнім місцем роботи, а робота за попередньо здобутими професіями (спеціальностями) може бути підходящою за умови підвищення кваліфікації за направленням центру зайнятості з урахуванням потреби ринку праці.

Пунктом 19 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, передбачено, що у разі коли протягом шести місяців з дня реєстрації безробітному неможливо підібрати роботу за професією, підходящою є робота, що потребує зміни професії з урахуванням його здібностей, стану здоров'я, професійного досвіду, доступних для нього видів навчання та потреби ринку праці.

Відповідно до пункту 20 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу для безробітних, які не мають професії або працювали на роботах, що не потребують спеціальної підготовки, та зареєстровані у центрі зайнятості більш як шість місяців, підходящою роботою також є участь у громадських роботах та інших роботах тимчасового характеру, тривалість яких перевищує один місяць (далі - громадські та інші роботи тимчасового характеру). Для осіб, які бажають відновити трудову діяльність після тривалої (більш як 12 місяців) перерви (крім осіб, яким до досягнення встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку залишилося два і менше роки), підходящою роботою також є участь у громадських та інших роботах тимчасового характеру, які відповідають їх освіті, професії (спеціальності), професійному досвіду, зокрема за спорідненими професіями.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем вчинені визначені законом дії щодо сприяння у працевлаштуванні позивача, а тому, позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративний позову ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) до Харківського міського центру зайнятості (місцезнаходження - вул. Шевченко, буд. 137-а, м. Харків, 61013, ідентифікаційний код: 36224721) про визнання незаконною бездіяльності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05 лютого 2018 року.

Суддя А.С. Мороко