Справа № 523/16782/17
Суддя: Малиновський О. М.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/61/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2018 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

при секретарі - Шевчук М. Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, в м. Одеса, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неперерахунку раніше призначеної пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Також, ОСОБА_1 просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати пенсію по інвалідності в розмірі 80 % грошового забезпечення, починаючи з 13.11.2017 р. з урахуванням всіх складових сум грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Крім того, позивач просить зобовязати відповідача здійснити йому виплату різниці між сумами фактично виплаченої пенсії по інвалідності та сумами відповідно до проведеного перерахунку за минулі 12 місяців з дня подання відповідних документів, тобто за період з 13.11.2016 р. по 13.11.2017 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області з 31.12.2014 р. було призначено пенсію по інвалідності в розмірі 80 % грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В наступному на підставі довідки № 02/230/13 від 09.11.2017 р., виданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, позивачу стало відомо, що при призначенні йому пенсії по інвалідності та її розрахунку не було враховано додаткові види грошового забезпечення, такі як матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 14996,28 гривень та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань в розмірі 14996,28 гривень. Так як з зазначених сум було утримано єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, проте вони не були враховані під час призначення пенсії, просить визнати бездіяльність відповідача неправомірною та провести перерахунок пенсії з врахування зазначених виплат.

Відповідач 25.01.2018 р. направив до суду відзив на позовну заяву, в якому предявлені позовні вимоги не визнав в повному обсязі.

Відповідно до КАС України в редакції від 15.12.2017 р., зокрема ч.ч. 1-2 ст. 257 за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

На підставі зазначеного, справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

При вирішенні даного спору, суддя виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі ст. 1 зазначеного Закону пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 9 відповідного Закону визначено наступні види пенсій, що призначаються в солідарній системі: пенсія за віко м; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

На підставі матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту на посаді начальницького складу зі званням полковника служби цивільного захисту та у грудні 2014 р. був звільнений зі служби за станом здоровя. Після звільнення з 31.12.2014 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області як одержувач пенсії по інвалідності в розмірі 80 % грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зазначені обставини підтверджуються копією повідомлення про призначення пенсії ОСОБА_1 № 815105 від 10.03.2015 р., з якого вбачається, що при призначенні позивачу пенсії були враховані наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у томі числі надбавка за умови режиму обмежень та надбавка за особливо важливі завдання; премія.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якого їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Згідно з п. б ст. 1-2 Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

У відповідність до ст. 18 вказаного закону пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Згідно п. а ст. 21 відповідного закону пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються особам з інвалідністю II групи в розмірі 80 процентів.

Відповідно до копії посвідчення серії Є № 013312 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи. Відтак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області правомірно визначено та призначено пенсію ОСОБА_1 в розмірі 80 процентів грошового забезпечення.

Позивач 09.11.2017 р. отримав довідку з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області № 02/230/13, з якої вбачається, що за період з грудня 2012 року по листопад 2014 року єдиний внесок на загальнообовязкове пенсійне страхування також утримувався з виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення в загальному розмірі 14966,28 гривень та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в загальному розмірі 14966,28 гривень.

Встановлені судом зазначені вище обставини дають підстави стверджувати, що при розрахунку та призначені ОСОБА_1 пенсії по інвалідності не були враховані виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Зазначені обставини не заперечуються відповідачем, який в своєму відзиві на позовну заяву зазначив, що вказані виплати не входять до складу грошового забезпечення та не мають враховуватись при призначені пенсії, так як вони є одноразовими додатковими виплатами. Так, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначає, що відповідні виплати не входять до складу грошового забезпечення, з якого має розраховуватись пенсія, передбачених ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п. 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 р. № 393.

Так, ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції від 08.06.2014 р., яка була чинною на момент призначення пенсії, визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідність до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

-відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

-щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Окрім зазначених вище нормативно-правових актів основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20 грудня 1991 року. Зокрема, ч. 1 ст. 9 даного закону визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою зазначеної статті також встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 7 листопада 2007 р. № 1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 5 зазначеної постанови встановлено право керівників державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Під час проходження служби ОСОБА_1 та на момент його звільнення була чинною Інструкція про виплату грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затверджена наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 10.06.2008 № 447. Зазначеною Інструкцією було визначено порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу, які проходять службу в органах і підрозділах цивільного захисту Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Зокрема, п. 1.3. вказаної Інструкції до грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу належать: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, щомісячні (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Також, п. 19.9. Інструкції встановлено, що особам рядового і начальницького складу за рішенням начальника органу управління (підрозділу) один раз на рік може надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення. Пунктом 20.1. Інструкції передбачено, що особам рядового і начальницького складу, в тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні органу управління (підрозділу), за рішенням начальника органу управління (підрозділу) один раз на рік може надаватися матеріальна допомога на оздоровлення, як правило, при наданні щорічної основної відпустки в розмірах, що не перевищують їх місячного грошового забезпечення.

Відтак, зазначеним нормативно-правовим актом визначено, що такі види одноразової грошової допомоги як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення відносяться до грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Крім того, п. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення працівників служби цивільного захисту, з розміру якого обчислюється пенсія. Визначним в даному випадку є факт утримання з отриманого доходу єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Отже, дії відповідача щодо незарахування вказаних виплат до складу грошового забезпечення, з якого розраховано розмір пенсії, є неправомірними.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сімям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

На підставі зазначеного позивач просить зобовязати відповідача виплатити йому різницю між фактично виплаченою пенсією та розміром пенсії, який буде розраховано після перерахунку з урахування довідки № 02/230/13 від 09.11.2017 р., за період з 13.11.2016 р. по 13.11.2017 р.

Таким чином, враховуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області порушують права позивача та є протиправними, а тому наявні правові підстави для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 73-79, 94, 243-246, 257-263 КАС України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неврахування при призначенні пенсії ОСОБА_2 виплат матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; місце проживання: 65005, м. Одеса, вул. Дорожня, 37; паспорт серії КЕ 067551, виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 26.02.1996 р.) в розмірі 80 відсотків грошового забезпечення з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування відповідно до довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 09.11.2017 р. № 02/230/13.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) здійснити виплату ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; місце проживання: 65005, м. Одеса, вул. Дорожня, 37; паспорт серії КЕ 067551, виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 26.02.1996 р.) різниці між сумами фактично виплаченої пенсії по інвалідності та сумами в звязку з проведенням перерахунку відповідно до довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 09.11.2017 р. № 02/230/13 за минулі 12 (дванадцять) місяців з дня подання додаткових документів, тобто за період з 13.11.2016 р. по 13.11.2017 р.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 05 лютого 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя