Справа № 595/116/17
Суддя: Федорончук В. Б.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/116/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Соловій М.В.,

третіх осіб на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

представника третьої особи ОСОБА_8

на стороні позивача ОСОБА_9,

третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_10,

представника третьої особи ОСОБА_10

на стороні відповідача ОСОБА_11,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за адміністративним позовом ОСОБА_12 до Переволоцької сільської ради Бучацького району Тернопільської області, третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 про визнання незаконними і скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_12 звернулася до суду з адміністративним позовом до Переволоцької сільської ради Бучацького району Тернопільської області та третіх осіб на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення Переволоцької сільської ради №49 від 18 травня 2016 року про надання ОСОБА_10 в постійне користування земельної ділянки площею 0,02 га із земель запасу для громадського призначення, мотивуючи тим, що дане рішення порушує її право вільно користуватися своєю земельною ділянкою.

У лютому 2017 року ухвалою суду залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_10

У травні 2017 року ОСОБА_12 доповнила адміністративний позов вимогою про визнання незаконним та скасування рішення Переволоцької сільської ради №119 від 28 квітня 2017 року про надання ОСОБА_10 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва площею 0,0215 га на умовах надання у власність, за рахунок земель сільськогосподарського призначення (ріллі), розташованої в межах населеного пункту АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що дане рішення порушує її право вільно користуватися своєю земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 6 червня 2017 року забезпечено адміністративний позов шляхом зупинення дії рішень Переволоцької сільської ради Бучацького району Тернопільської області №49 від 18 травня 2016 року та №119 від 28 квітня 2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що 27 червня 2012 року Переволоцька сільська рада прийняла рішення №143 про вилучення у ОСОБА_13 земельної ділянки площею 0,02 га, яка розташована в АДРЕСА_1, та переведення земельної ділянки в землі запасу для громадського призначення (проїзду до земельних ділянок). До 18 травня 2016 року цією земельною ділянкою користувалася позивач та жителі с.Переволока ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 для проїзду до своїх земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.18 травня 2016 року Переволоцька сільська рада, розглянувши заяву ОСОБА_10 про надання земельної ділянки із земель запасу для громадського призначення, прийняла рішення №49, яким вирішила надати земельну ділянку із земель запасу для громадського призначення в розмірі 0,02 га в постійне користування ОСОБА_10Прийнявши рішення №49 від 18 травня 2016 року Переволоцька сільська рада, без скасування свого попереднього рішення №143 від 27 червня 2012 року, порушила права жителів АДРЕСА_1, зокрема позивача та третіх осіб на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_14, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Спірним рішенням сільська рада унеможливила вказаним особам проїзд до земельних ділянок, внаслідок чого вони не можуть обробляти свої земельні ділянки та збирати врожай з використанням техніки, що ускладнює життя людей.28 квітня 2017 року Переволоцька сільська рада прийняла рішення №119, яким визнала таким, що втратило чинність рішення №143 від 27 червня 2012 року і надала дозвіл ОСОБА_10 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва площею 0,0215 га на умовах надання у власність, за рахунок земель сільськогосподарського призначення (ріллі), розташованої в межах населеного пункт АДРЕСА_1. Цим рішенням Переволоцька сільська рада повторно порушила права жителів АДРЕСА_1, погіршила їх становище та унеможливила будь-який проїзд до їх земельних ділянок.

Представник відповідача позов заперечив, суду пояснив, що рішенням Переволоцької сільської ради від 27 червня 2012 року №143 вилучено у ОСОБА_13 земельну ділянку площею 0,02 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 і передано її в землі запасу для громадського призначення (проїзду до земельних ділянок). Вилучення земельної ділянки відбулося за згодою ОСОБА_13 на підставі заяви, яку він подав 03 травня 2012 року до сільської ради. ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_10 є його спадкоємцем. 06 листопада 2013 року ОСОБА_10 успадкувала житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, а тому 18 травня 2016 року Переволоцькою сільською радою прийнято рішення №49 про надання ОСОБА_10 в постійне користування земельної ділянки площею 0,02 га із земель запасу для громадського призначення.Рішенням сільської ради №119 від 28.04.2017 року визнано таким, що втратило чинність рішення Переволоцької сільської ради №143 від 27.06.2012 року. На підставі рішення Переволоцької сільської ради №119 від 28 квітня 2017 року ОСОБА_10 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва площею 0,0215 га на умовах надання у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення.

Треті особина стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримали, суду пояснили, що відколи вони забудувалися в АДРЕСА_1, відтоді проїжджали до своїх присадибних ділянок через спірну земельну ділянку. Їхні господарства так розташовані, що ні через їх подвір'я, ні іншим шляхом, ніж через спірну земельну ділянку, техніка не може заїхати на їх город. Скільки там живуть, стільки заїжджали в тому місці. ОСОБА_13 був згідний, щоб вони там проїжджали, а тому за життя погодився, щоб земельна ділянка площею 0,02 га була передана в землі запасу для громадського призначення (проїзду до земельних ділянок). Проблеми з проїздом виникли у них тоді, коли у 2013 році, після смерті ОСОБА_13, ОСОБА_10 успадкувала його земельну ділянку і хоче стати ще й власником ділянки, яка використовується ними для проїзду. Сільська рада не «чує» громаду, не вирішує їх проблему, а навпаки заводить її у глухий кут, про що свідчать прийняті нею рішення, які вони оспорюють. Оскільки колишній Переволоцький сільський голова теж заїжджав до своєї присадибної ділянки через спірну земельну ділянку, вони стали заручниками неприязних відносин між колишнім і теперішнім сільськими головами.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_8 на стороні позивача - ОСОБА_9 позов підтримала, дала суду пояснення, аналогічне з поясненнями третіх осіб.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_10 позов не визнала, суду пояснила, що спірну земельну ділянку використовував ОСОБА_13, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. За кілька місяців до смерті ОСОБА_13 Переволоцький сільський голова ОСОБА_15 сфальсифікував заяву від імені ОСОБА_13, на підставі якої 27 червня 2012 року Переволоцька сільська рада вилучила у нього земельну ділянку площею 0,02 га. Відомості про те, що вказаною земельною ділянкою користувалися жителі с.Переволока для проїзду не відповідають дійсності. А якщо навіть і таке мало місце, то проїзд здійснювався із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки вказана земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення. Є безліч способів облаштувати заїзд в інший спосіб, аніж порушувати її права.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_10 на стороні відповідача - ОСОБА_11 позов не визнав, суду пояснив, що 27 червня 2012 року Переволоцька сільська рада не приймала рішення про переведення земельної ділянки в землі запасу для громадського призначення (проїзду до земельних ділянок). Це свідчить про те, що Переволоцький сільський голова ОСОБА_15 вніс в рішення №143 від 27 червня 2012 року відомості, які не відповідають дійсності. Позивач не довела, що рішенням сільської ради від 28.04.2017 року надано ОСОБА_10 для ведення садівництва саме ту земельну ділянку, яку було вилучено у ОСОБА_13

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_10 до Переволоцької сільської ради Бучацького району, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_8 про визнання незаконним та скасування рішення №143 від 27.06.2012 року про вилучення земельної ділянки ОСОБА_13 та переведення її у землі запасу - відмовлено.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини:

Рішенням Переволоцької сільської ради №143 від 27 червня 2012 року вилучено у ОСОБА_13 земельну ділянку площею 0,02 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1, і передано її в землі запасу для громадського призначення (проїзду до земельних ділянок);

Рішенням Переволоцької сільської ради №49 від 18 травня 2016 року надано ОСОБА_10 в постійне користування земельну ділянку площею 0,02 га із земель запасу для громадського призначення, яка знаходитьсяв АДРЕСА_1;

Рішенням Переволоцької сільської ради №119 від 28 квітня 2017 року визнано таким, що втратило чинність, рішення №143 від 27 червня 2012 року, танадано ОСОБА_10 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва площею 0,0215 га на умовах надання у власність, за рахунок земель сільськогосподарського призначення (ріллі), розташованої в межах населеного пункту АДРЕСА_1;

Земельна ділянка,вилучена у ОСОБА_13, земельна ділянка, надана ОСОБА_10 в постійне користування, та земельна ділянка, на якунадано ОСОБА_10 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення її для ведення садівництва, є однією і тією ж самою земельною ділянкою.

В абзаці 4 пункт 5 рішення Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 1 квітня 2009 року Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст, спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата..

За змістом положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин суд приходить до переконання, що оспорювані рішення прийняті відповідачем не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь -якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, що оспорювані рішення порушують права позивача та третіх осіб, а тому адміністративний позов є обгрунтованим і його слід задовольнити.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.2,9,10,11,19,77,90,242,244,245,246,250 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_12 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Переволоцької сільської ради Бучацького району Тернопільської області №49 від 18 травня 2016 року про надання ОСОБА_10 в постійне користування земельної ділянки площею 0,02 га із земель запасу для громадського призначення.

Визнати незаконним та скасувати рішення Переволоцької сільської ради №119 від 28 квітня 2017 року про надання ОСОБА_10 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0215 га для ведення індивідуального садівництва.

Стягнути з Переволоцької сільської ради Бучацького району Тернопільської області в користь ОСОБА_12 551,20 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня вручення учасникам справи повного рішення суду.

Суддя: В. Б. Федорончук