Справа № 805/3473/17-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року справа №805/3473/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д.

секретар Терзі Д.А.

за участі позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року по адміністративній справі № 805/3473/17-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач у справі) у жовтні 2017 року звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (далі відповідач у справі) про визнання протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 27 вересня 2017 року № К-4702/0-3166/6-17 у затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки кадастровий номер :03:000:1787 та зобовязання відповідача прийняти рішення про затвердження сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі громадянину ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства на території Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області за межами населених пунктів кадастровий номер :03:000:1787.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року позов задоволений, визнана протиправною відмова Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 27 вересня 2017 року № К-4702/0-3166/6-17 у затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки кадастровий номер :03:000:1787, зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі громадянину ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства на території Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області за межами населених пунктів кадастровий номер :03:000:1787.

Задовольняючи позов суд першої інстанції зазначив, що позивачем належним чином оформлено проект землеустрою та будь-яких законних посилань на його невідповідність нормативно-правовим актам відповідачем у відмові в затвердженні такого проекту не викладено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що за результатами розгляду відповідачем звернення позивача у вересні 2015 року стосовно розгляду та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, було зясовано, що проект землеустрою не в повній мірі відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, державних стандартів і правил у сфері землеустрою. Проект був направлений на доопрацювання и виправлення недоліків. При повторному зверненні позивача з цього питання відповідачем зясовувалось, що проект не в повному обсязі відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою та зауважено, що недоліки, які були викладені у листах Головного управління від 24.09.2015 року № 19-5-7777.72-912/19-15 та від 23.12.2015 року № К-415/0-247/6-15 позивачем не усунуті. При подальших зверненнях позивача зауваження ним виправлені не були. Посилаючись на ст.. 22 Закону України «Про землеустрій», в редакції на час видання Наказу від 27.03.2014 № ДЦ/:03:000/00000781, зазначає, що достатнім терміном для виготовлення та подання на погодження проект землеустрою є дин рік.

Наголошує на тому, що на виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2017 року, було повторно розглянутий проект землеустрою ОСОБА_2 та листом № К-4702/0-3166/6-17 було повідомлено позивача, що зауваження, викладені у попередніх листах усунуті не були., а саме: на титульному аркуші проекту землеустрою, кадастровому плані земельної та на аркуші відомостей про координати поворотних точок їх меж не вказана позначка про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру (пункт 75 постанова КМУ від 17.10.2012№ 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру); терміну дії наказу Головного управління Держгеокадастру від 27.03.2014 № :03:000/00000781, який сплив 27.03.2015; не уточнене цільове призначення земельної витребуваної земельної ділянки у витязі з Державного земельного кадастру від 29.12.2014 № НВ-. Також зазначає, що згідно відомостей Національної кадастрової карти (програмного забезпечення Державного земельного кадастру), інформація щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:1787 відсутня. Земельна ділянка поділена на 6 рівнозначних земельних ділянок; та визначено кожній свій кадастровий номер. Судом не взято до уваги, що це питання стосується інших осіб та не залучив їх у якості третіх осіб, а виконання оскаржуваної постанови буде порушувати інтереси громадян, які зареєстрували право власності на земельні ділянки , які витратили кошти на розробку проекту землеустрою та подали його на погодження у відповідний строк.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а постанову суду без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до частин 1, 6 статті 186-1 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України), (у редакції, що діяла станом на час виникнення правовідносин, врегульованих даною статтею) проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною 10 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються, зокрема, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч.13 статті 123 Земельного кодексу України, підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року № 805/2158/16-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року, повністю задоволений позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 23 травня 2017 року № К-2020/0-1556-17 у затвердженні проекту землеустрою та зобовязання Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (з урахуванням висновків суду) повторно розглянути клопотання позивача про затвердження землеустрою земельної ділянки кадастровий номер :03:000:1787. Постанова набрала законної сили 31 серпня 2017 року.

Даною постановою та під час розгляду справи у суді першої інстанції встановлені наступні обставини.

Між Дробишевською селищною радою (орендодавець) та позивачем (орендар) 29 вересня 2006 року укладено договір оренди землі № 66, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Дробишевської селищної ради. Зазначений договір укладено строком на сім років. 20 вересня 2006 року складений акт приймання-передачі земельної ділянки .

Позивач 9 вересня 2013 року звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 15 років площею 11,3000 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі на території Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області для ведення фермерського господарства.

Головним управлінням Держземагенства у Донецькій області 27 березня 2014 року видано наказ № ДЦ/:03:000/00000781 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою громадянину ОСОБА_2 Пункт перший зазначеного наказу передбачає надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду строком на 14 років із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, площею 11,3197га ріллі для ведення фермерського господарства на території Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області за межами населених пунктів. Відповідно до пункту 2 наказу від 27 березня 2014 року позивачу протягом року забезпечити розробку та погодження в установленому законом порядку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної у пункті 1 його наказу земельної ділянки, розробку та подання на затвердження у встановленому законом порядку технічної документації з нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки, подання погодженого проекту землеустрою та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки до Головного управління. Пункт 3 наказу передбачає, що у разі невиконання вимог пункту 2 вважати цей наказ таким, що втратив чинність.

На підставі наказу від 27 березня 2014 року та заяви позивача замовлено завдання на виконання робіт щодо розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі громадянину ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства на території Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області за межами населених пунктів. Зазначений проект землеустрою було виготовлено у 2015 році.

29 грудня 2014 року за № 154 Міськрайонним управлінням Держземагенства у м. Красний Лиман та Краснолиманського району було складено висновок до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким було погоджено зазначений проект.

Позивач з метою затвердження проекту землеустрою неодноразово звертався до відповідача з відповідними клопотаннями. Відповідач листами від 24 вересня 2015 року № 19-5-7777.72-912/19-5, від 23 грудня 2015 року № К-415/0-247/6-15, від 12 березня 2016 року № К-418/0-628/6-16 надав відповіді позивачу на його звернення щодо затвердження проекту землеустрою, в яких зазначив, що поданий на розгляд проект землеустрою не в повній мірі відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, та повертав проект землеустрою на доопрацювання.

23 травня 2017 року відповідач направив позивачу лист за вихідним № К-2020/0-1556/6-17, в якому зазначив, що зауваження, викладені у листах Головного управління від 24 вересня 2015 року № 19-5-7777.72-912/19-5, від 23 грудня 2015 року № К-415/0-247/6-15, від 12 березня 2016 року № К-418/0-628/6-16 усунуті позивачем не в повному обсязі, а саме:

- на титульному аркуші проекту землеустрою, кадастровому плані земельної ділянки та на аркушах відомостей про координати точок їх меж відсутня позначка про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру;

- термін дії наказу Головного управління від 27 березня 2014 року № ДЦ/:03:000/000000781 скінчився 27 березня 2015 року;

- не уточнене цільове призначення витребуваної земельної ділянки у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 грудня 2014 року № НВ-014. Крім того, зазначив, що підготувати відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду не надається можливим та проект землеустрою повертається.

За результатом розгляду справи, суд дійшов висновку, що підстави для відмови в затвердженні проекту землеустрою позивача з підстав, зазначених в листі Головного управління в листі управління Держгеокадастру у Донецькій області від 23 травня 2017 року № К-2020/0-1556/16-17, а саме з тих, що на титульному аркуші проекту землеустрою, кадастровому плані земельної ділянки та на аркушах відомостей про координати точок їх меж відсутня позначка про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру; термін дії наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 27 березня 2014 року № ДЦ/:03:000/000000781 скінчився 27 березня 2015 року; не уточнене цільове призначення витребуваної земельної ділянки у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 грудня 2014 року № НВ-014 - є незаконними.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року у справі № 805/2158/17-а відповідачем повторно розглянуто клопотання позивача та листом від 27 вересня 2017 року № К-4702/0-3166/16-17 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою з підстав того, що на титульному аркуші проекту землеустрою, кадастровому плані земельної ділянки та на аркушах відомостей про координати поворотних точок їх меж відсутня позначка про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру (пункт 75 постанови КМУ від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру»), термін дії наказу Головного управління від 27.03.2014 № ДЦ/:03:000/00000781 скінчився 27.03.2015, не уточнене цільове призначення витребуваної земельної ділянки у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.12.2014 №НВ-014 та додатково зауважено, що згідно відомостей Національної кадастрової карти, інформація щодо земельної ділянки з кадастровим номером відсутня, про що позивача повідомлено листом від 25 травня 2017 року.

Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу листом від 27 вересня 2017 року № К-4702/0-3166/16-17 у затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки кадастровий номер :03:000:1787.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

За змістом ч. 4 ст. 78 кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Із листа відповідача від 27 вересня 2017 року № К-4702/0-3166/16-17 про відмову у затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки кадастровий номер :03:000:1787 вбачається, що позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою з тих самих підстав, що визнані рішенням суду, що набрало законної сили, незаконними, а саме: на титульному аркуші проекту землеустрою, кадастровому платні земельної ділянки та на аркушах відомостей про координати точок їх меж відсутня позначка про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру; термін дії наказу Головного управління від 27 березня 2014 року № ДЦ/:03:000/000000781 скінчився 27 березня 2015 року; не уточнене цільове призначення витребуваної земельної ділянки у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 грудня 2014 року № НВ-014та зобовязано відповідача повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду.

Щодо доводів апеляційної скарги, що згідно відомостей Національної кадастрової карти інформація стосовно земельної ділянки з кадастровим номером відсутня, слід зазначити наступне.

Відповідно до листа Головного управління від 25 травня 2017 року № К-2221/0-1592/6-17, який надавався на звернення позивача від 11 травня 2017 року, в якому зазначено, що на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок, земельна ділянка за кадастровим номером :03:000:1787 25 листопада 2016 року була поділена на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:1890, :03:000:1891, :03:000:1892, :03:000:1893, :03:000:1894, :03:000:1895, перенесена до архівного шару Державного земельного кадастру, а Поземельна книга на неї закрита. Наказами від 31 січня 2017 року № 183-СГ, № 184-СГ, № 198-СГ, № 199-Г, від 1 лютого 2017 року № 208-СГ, № 205-СГ затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Як вірно зазначив суд першої інстанції, в межах даної справи вирішується виключно питання законності дій відповідача як суб'єкта владних повноважень щодо розгляду проекту землеустрою, а питання отримання іншими фізичними особами в оренду спірної земельної ділянки не є предметом спору в даній справі, тому і доводи апелянта стосовно того, що суд не залучив їх у якості третіх осіб є безпідставним.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про очевидну протиправність рішення відповідача щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою всупереч висновків суду у постанові від 19 липня 2017 року по справі № 805/2158/17-а, та беручи до уваги, що відповідач в якості підстав для такої відмови неодноразово визначав одні й ті самі незаконні підстави, виходячи з основних завдань адміністративного судочинства та зважаючи на те, що судовий захист має бути ефективним і таким, що виключає необхідність повторного звернення до суду для захисту одного й того самого права від порушень у одних й тих самих правовідносинах, зобовязав відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :03:000:1787 ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.

Постанова складена в повному обсязі 07 лютого 2018 року.

Керуючись статями 308, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року по справі № 805/3473/17-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: Л.В. Ястребова

ОСОБА_11

ОСОБА_12