Справа № 352/2010/17
Суддя: Гургула В. Б.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 352/2010/17
Провадження № 2-а/352/17/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Гургула В.Б. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Івано-Франківськ ДПП НПУ, інспектора роти №1 батальйону УПП в м.Івано-Франківську, лейтенанта Боєчка Віктора Романовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції м.Івано-Франківськ ДПП НПУ, інспектора роти №1 батальйону УПП в м.Івано-Франківську лейтенанта Боєчка Віктора Романовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що інспектором роти №1 УПП в м.Івано-Франківську Боєчком В.Р. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 02.11.2017 року серії АР №635265 за вчинення позивачем адіміністративного правопорушення передбаченого п.1 ст.122 КУпАП.

Дана постанова, на думку позивача, є незаконною та підлягає скасуванню, так як він вважає, що вказане в протоколі про адміністративне правопорушення від 02.11.2017 р. серії АР №635265, не відповідає дійсності, тому що він не здійснював зупинку транспортного засобу безпосередньо на пішохідному переході і не порушував пункту ПДР.

Пояснив, що 02.11.2017 року він направлявся в м. Тисмениця Івано-Франківської області, де проживає, і по дорозі додому заїхав в заїзд по правій стороні навпроти готелю «Дністер» в м. Івано-Франківськ та забрав своїх товаришів.

Даний заїзд знаходиться перед пішохідним переходом і жодним чином зупинка в ньому не створює небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю або здоров'ю громадян, завданню матеріальних збитків, так як це передбачено п.1.5 ПДР України. Також зазначив, що відповідач не зрозуміло яким чином виміряв відстань від пішохідного переходу до місця зупинки автомобіля позивача, оскільки жодних вимірювальних пристроїв він не мав та визначав її на власний розсуд.

Позивач в судовому засідання позов підтримав та надав суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшло заперечення на адміністративний позов про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення, в якому просить справу розглядати без участі його та представника, врахувати дане заперечення та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Відповідно до змісту постанови від 02.11.2017 року серії АР № 635265 винесеної інспектором роти №1 батальйону УПП у м. Івано-Франківську лейтенантом Боєчком Вікторем Романовичем, ОСОБА_1, 02.11.2017 року близько 2 год. 10 хв. здійснив зупинку транспортного засобу, д.н.з. НОМЕР_1, за адресою: вул. Січових Стрільців, м. Івано-Франківськ, безпосередньо на пішохідному переході, чим порушив п. 15.9 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не виконано вимоги ч. 2 ст. 77 КАС України щодо обов'язку доказування правомірності прийнятого рішення, не надано суду доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення. Посилання на вказані докази відсутні і в оскаржуваній постанові.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржувана постанова не відповідає цим вимогам. Враховуючи викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись, ст.ст. 2, 9, 241-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Боєчка Віктора Романовича від 02.11.2017 року серії АР № 635265 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Б.Гургула