Справа № 753/19951/17
Суддя: Цимбал І. К.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/66/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі :

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Козін В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві позовну заяву ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гаркуши Миколи Миколайовича, Управління патрульної поліції у м. Києві, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідач будучи суб'єктом владних повноважень неправомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та піддав адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., про що виніс відповідну постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі - постанова). Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 14.10.2017 року о 13.45 год. позивач керуючи автомобілем ЗАЗ «Ланос» д.н.з. СВ 3786 ВС здійснив зупинку під шляхопроводом, чим порушив п. 15.9 ПДР України. Такі дії позивач вважає протиправними, оскільки зупинка була здійснена у стані крайньої необхідності, оскільки рухаючись на автомобілі, позивач відчув себе зле та був вимушений зупинитися. У автомобілі з ним перебувала дружина, яка пішла до аптеки за ліками. В той час до його автомобіля під'їхав екіпаж поліції у складі трьох осіб, працівникам поліції позивач пояснив ситуацію та попросив викликати карету швидкої медичної допомоги, проте останні проігнорували прохання позивача та винесли постанову. Позивач викликав карету швидкої медичної допомоги, яка по приїзду зробила йому ін'єкції та надала ліки, від госпіталізації позивач відмовився і після того як відчув полегшення поїхав одразу до полку ДАІ.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав зазначених в останньому.

Відповідач та представник останнього пояснив, що позивач здійснив зупинку не від того, що останньому було погано, а пояснив що чекає дружину, яка пішла до магазину, карету швидкої викликав після складення відносно постанови. Таким чином дії відповідача є правомірними.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача представника останнього, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно оскаржуваної постанови позивач 14.10.2017 року о 13.45 год. позивач керуючи автомобілем ЗАЗ «Ланос» д.н.з. СВ 3786 ВС здійснив зупинку під шляхопроводом, чим порушив п. 15.9 ПДР України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем була викликана карета швидкої медичної допомоги під естакаду за адресою проспект Миколи Бажана в м. Києві у зв'язку з високим тиском та надана медична допомога /а.с. 13, 29,30/, що в свою чергу підтверджує доводи позивача про те, що останнім була здійснена вимушена зупинка в стані крайньої необхідності через неможливість продовжувати рух задля власної безпеки та інших учасників дорожнього руху позивач зупинився у місці, де зупинка заборонена. Отже, позивач діяв в стані крайньої необхідності, отже його дії відповідно до 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням.

Доводи відповідача про те, що позивач викликав карету швидкої вже після складення постанови з метою уникнути адміністративної відповідальності зважаючи на час виклику та складення постанови, не спростовують доводів позивача, про те що останній з самого початку під'їзду автомобіля поліції, оскільки відповідач та представник останнього на пропозицію суду надати відеозаписи з нагрудної камери повідомив, що такі камери були вимкнуті у зв'язку із розрядження батареї, при чому у всього екіпажу в складі трьох осіб. Отже, таким чином відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не доведена вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 14, 15, 19, 160-161, 164, 241, 242, 244-246, 250, 255, КАС україни, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гаркуши Миколи Миколайовича, Управління патрульної поліції у м. Києві, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 487346 від 14.10.2017 року винесену інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Гаркушею Миколою Миколайовичем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: