Справа № 263/11996/17
Суддя: Папаценко П. І.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/47/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу адміністративної юрисдикції за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 серії АР №877117 від 10.09.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 255 грн.

В обґрунтування свого позову вказав, що 10.09.2017 року о 21 годині 40 хвилин в районі будинку №155 по вул.П.Орлика в Центральному районі м.Маріуполя інспектор УПП в м.Маріуполі ОСОБА_2 склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності в ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 255 грн., за зупинку керованого ним транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», з порушенням п.п.8.4 «в» ПДР України. Вважає, що постанову слід скасувати оскільки інспектор патрульної поліції ОСОБА_2: справу незаконно розглянув на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглянути справу виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП; порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.278,279 КУпАП; при накладенні штрафу не врахував вимоги ст.33 КУпАП, а саме головне, що інспектор не звернув уваги на той факт, що за станом здоровя йому стало зле, тому він вимушений був зупинити транспортний засіб, щоб вжити ліки та не створити аварійної ситуації.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, від нього надійшла заява, просив суд відмовити позивачу в задоволені позову за обставинами зазначеними в запереченнях та з урахуванням фіксації адміністративного правопорушення в режимі відеозапису.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147 -VIII, викладено у новій редакції Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Цей закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме, - з 15.12.2017 року.

Згідно вимогам п.10 ч.1 розділу VII перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи позицію сторін, дослідивши наявні в справі про адміністративне правопорушення матеріали, переглянувши відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.09.2017 року о 21 годині 40 хвилин в районі будинку №155 по вул.П.Орлика в Центральному районі м.Маріуполя інспектор УПП в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 склав постанову серії АР №877117 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача ОСОБА_1, в якій зазначив, що ОСОБА_1 в районі будинку №155 по вул.П.Орлика в Центральному районі м.Маріуполя здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», з порушенням п.п.8.4 «в» ПДР України, за що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 255 грн.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП України порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, пята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і пята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та пята статті 133, частини третя, шоста, восьма, девята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853, затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що у разі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, протокол не складається .

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Тобто, наведеною нормою чітко визначено винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Отже, посилання позивача на те, що працівником поліції протиправно не складався протокол про адміністративне правопорушення, що не дає підстав для складення постанови, - не відповідають нормам чинного законодавства, тому є необґрунтованими.

Також необхідно зазначити, що висновки Конституційного Суду України у рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, стосуються виключно випадків застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП. Крім того, норми КУпАП, зокрема, ст. 258 зазнали змін після вказаного рішення Конституційного Суду України, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції законодавцем було розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення. Такі зміни не були визнані неконституційними у встановленому порядку.

З огляду на викладене, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР України (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови серії АР №877117 від 10.09.2017 по справі про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підпунктом 3.34 пункту 3 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що в межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

У відповідності до п.1.10 ПДР зупинка це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є особою похилого віку (68 років), проти факту зупинки на дорозі в межах дії заборонного знаку не заперечує, однак вказує на вимушеність таких дій у зв'язку з крайньою необхідністю, а саме: погіршення стану здоров'я, підтвердженням наведеному є відеозапис фіксування адміністративного правопорушення з якого вбачається, що позивач знаходячись в пригніченому стані зразу повідомив інспектору поліції про погіршення стану свого здоров'я.

Вищенаведене підтверджується наданими позивачем медичними документами, з яких вбачається, що він перебуває з 1998 року на «Д» обліку з діагнозом ішемічна хворобо серця, гіпертонічна хвороба ІІ стадії, сахарний діабет ІІ типу, щорічно проходить амбулаторне та стаціонарне лікування.

Згідно ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

З огляду на встановлені обставини справи та зазначені норми права, суд дійшов висновку, що оскільки дії позивача пов'язанні з вимушеною зупинкою внаслідок різкого погіршення стану здоров'я отриманням, тобто останній діяв в стані крайньої необхідності, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведених норм слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі наявності або відсутності підстав, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме: вчинення особою правопорушення в стані крайньої необхідності.

В дан ому випадку, при складенні постанови відповідачем не було з'ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, суд дослідивши обставини, які мають значення для справи, давши їм юридичну оцінку, прийшов до висновку про скасування постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 877117 від 10.09.2017 року. Саме таке рішення є законним та обґрунтованим, таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Згідно ст.139 КАС України судові витрати в частині судового збору компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ч.1 ст.122 КУпАП, ст.ст. 5-11,77,132,211,217,220,229,244-246,255,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР №877117 від 10 вересня 2017 року, якою було накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя : П.І. Папаценко