Справа № 425/2900/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року справа №425/2900/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Василенко Л.А., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рубіжанського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 28 листопада 2017 року у справі № 425/2900/17 (головуючий І інстанції Романовський Є.О.), складену в повному обсязі 28 листопада 2017 року в м. Рубіжне Луганської області за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління соціального захисту населення Кремініської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Рубіжанського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач), в якому просила: визнати дії відповідача щодо призупинення їй виплати пенсії з 01 квітня 2017 року протиправними; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати їй пенсії з квітня 2017 року; зобовязати відповідача з 01 квітня 2017 року поновити нарахування та виплату їй пенсії за віком. (арк.справи 2-4)

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 28 листопада 2017 року у справі № 425/2900/17 позовні вимоги задоволені, внаслідок чого: визнано протиправними дії Рубіжанського обєднаного управління пенсійного фонду України Луганської області щодо призупинення виплати з квітня 2017 року пенсії за віком ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: м. Луганськ, кв. Ленінського Комсомолу, 7-а, кв.13; іпн НОМЕР_1); визнано протиправною бездіяльність Рубіжанського обєднаного управління пенсійного фонду України Луганської області щодо не нарахування та невиплати з квітня 2017 року пенсії за віком ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: м. Луганськ, кв. Ленінського Комсомолу, 7-а кв.13; іпн НОМЕР_1); зобовязано Рубіжанське обєднане управління пенсійного фонду України Луганської області з 01 квітня 2017 року відновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: м. Луганськ, кв. Ленінського Комсомолу, 7-а, кв.13; іпн НОМЕР_1); стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі - Рубіжанського обєднаного управління пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Студентська, 35-а, ідентифікаційний код 41245565) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: м. Луганськ, кв. Ленінського Комсомолу, 7-а кв.13; іпн НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. (арк.справи 61-65)

Постанова мотивована тим, що зміна пенсіонером місця проживання не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на отримання соціального захисту, а саме, отримання пенсії. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідач, не виплачуючи позивачу пенсію за віком з квітня 2017 року, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим підлягають захисту порушені права пенсіонера ОСОБА_1 шляхом визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу пенсію за весь час затримки.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та звернувся з апеляційною скаргою, у якій вказав, що відсутність внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування є порушенням обовязкової умови для отримання соціальних послуг відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII. Вважає, що були підстави для припинення пенсійних виплат та підстав для поновлення пенсійних виплат немає.

Просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до копії посвідчення від 11.10.1991 року № 139193/6, ОСОБА_2 з 11.09.1991 року призначено пенсію за віком довічно (арк. справи 8, 41).

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією паспорту (арк.справи 6, 39-40).

Згідно довідки від 25.12.2014 року № НОМЕР_2 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, ОСОБА_1 взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в УСЗН Кремінської районної державної адміністрації Луганської області за адресою: Луганська область, м. Кремінна, вул. П. Морозова, 3, дана довідка на теперішній час не скасована, що підтверджується заявою УСЗН Кремінської районної державної адміністрації Луганської області від 24.11.2017 року № 5097, однак ОСОБА_1 згідно довідки від 25.05.2017 року № 5404 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи повторно взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в УСЗН Кремінської районної державної адміністрації Луганської області за адресою: Луганська область, м. Кремінна, вул. Набережна Кременна, 128 (арк.справи 7, 20, 42, 48). 25.12.2014 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в Кремінському районі Луганської області з заявою про витребування її пенсійної справи з Артемівського УПФУ в м. Луганськ (арк. справи 38).

Розпорядженням УПФУ в Кремінському районі Луганської області від 23.02.2015 року № 02105 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком у розмірі 2130,27 грн. з 01.08.2014 року довічно та проведено розрахунок стажу (арк.справи 30-37).

17.05.2016 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в Кремінському районі Луганської області із заявою про поновлення виплати пенсії через відділення АТ «Ощадний банк України» за віком з 01 березня 2016 року (арк.справи 49). Відповідно до розпорядження від 30.05.2016 року № 155751 ОСОБА_1 зроблено розрахунок пенсії за новою формулою (арк.справи 44-47).

Згідно відповіді РОУПФУ Луганської області від 13.10.2017 року № 8619/03.2 на адвокатський запит від 02.10.2017 року, повідомлено, що виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено з 01.04.2017 року на підставі інформації Держприкордонслужби, згідно якої відповідно до списку ОСОБА_1 перетнула кордон України 18.05.2016 року та відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» вважається такою, що після 60 днів повернулась до покинутого місця постійного проживання на непідконтрольній Україні території (арк.справи 10).

Позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області як внутрішньо переміщена особа з 25.12.2014 року, що підтверджується відповіддю, наданою Управлінням соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області від 24.11.2017 року № 5097 (а. с. 20).

Судом з достовірністю встановлено, що позивач є пенсіонером за віком та з 01.08.2014 року перебуває на обліку у Рубіжанському обєднаному управлінні пенсійного фонду України Луганської області.

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо припинення позивачу виплати пенсії з 01 квітня 2017 року.

Доказів про повідомлення позивача про підстави припинення їй виплати пенсії чи відмову в поновленні виплати пенсії відповідачем до справи не надано.

Про припинення виплати пенсії позивачу стало відомо із листа Рубіжанського обєднаного управління пенсійного фонду України Луганської області від 13.10.2017 року № 8619/03.2 (арк.справи 10), а з позовом до суду позивач звернулася 08.11.2017 року.

Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Закон № 1058-VI або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій, є тільки підстави припинення виплати відповідно до статті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений.

Так, частиною першою статті 49 Закону № 1058-VI визначено виключний перелік підстав для припинення виплати пенсії:

Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009\

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 ст. 49 зазначеного Закону України поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Отже, в статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відсутня така підстава як «не підтвердження місця перебування», як про це заявляє відповідач. Також, в цій статті відсутні такі підстави як не проживання у місті тимчасової реєстрації чи повернення до місця реєстрації.

Колегією суддів встановлено, що, не зважаючи на фактичне припинення нарахування та виплати пенсії, рішення територіальним органом Пенсійного фонду щодо припинення виплати позивачеві пенсії не приймалося.

Враховуючи викладене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, припинивши виплату пенсії та не виплачуючи позивачу пенсію за віком з квітня 2017 року діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим підлягають захисту порушені права пенсіонера ОСОБА_1, в тому числі шляхом зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу пенсію за весь час затримки.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рубіжанського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 28 листопада 2017 року у справі № 425/2900/17 залишити без задоволення.

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 28 листопада 2017 року у справі № 425/2900/17 залишити без змін.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Л.А.Василенко

ОСОБА_3