Справа № 804/1707/17
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 р. справа № 804/1707/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чорної В.В.

при секретарі судового засідання Сітайло О.В.

за участі представників сторін:

позивача Гутової О.М., Калініної О.Д.

відповідача Лободи Е.С., Малютіної В.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені № від 22.12.2016 р.,-

в с т а н о в и в:

07 березня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить скасування рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС № від 22.12.2016 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування), несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 1 894 599, 71 грн.

В обґрунтування заявленого позову, позивачем зазначено, що 28 грудня 2016 року ним отримано рішення відповідача № від 22.12.2016 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 1 894 599, 714 грн. Зазначене рішення позивач вважає протиправним, оскільки, відповідно до вимог п. 9-4 розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, які здійснюють свою діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільняються від виконання своїх обов'язків щодо сплати єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції. Позивач зазначає, що, керуючись зазначеною нормою закону, підприємством як платником єдиного внеску, який здійснює свою діяльність на території проведення антитерористичної операції (м. Дружківка Донецької області) було подано до органу доходів і зборів за основним місцем обліку (СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ) заяву про звільнення від виконання обов'язків, встановлених ч. 2 ст. 6 Закону України № 2464. Аналогічні за змістом заяви були подані ним до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників та до ПАТ «ПУМБ», натомість, вони не були взяті до уваги контролюючим органом. Посилаючись на викладене, позивач просить скасувати рішення відповідача про застосування штрафних санкцій та нарахування пені № від 22.12.2016 р. (а.с. 4-5).

Відповідачем надані письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що рішення про застосування штрафних санкцій винесено на підставі відомостей інформаційної системи фіскального органу, згідно з якими, ТОВ «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування по термінам сплати 20.11.2014, 22.12.2014, 20.01.2015, 20.02.2015, 20.03.2015, 20.04.2015, 20.05.2015, 22.06.2015, 20.07.2015, 20.08.2015, 21.09.2015, 20.10.2015 перераховано не в повному обсязі. Відповідач зазначає, що відповідно до п. 9-3 розділу VІІІ Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» платники єдиного внеску, визначені у статті 4 Закону № 2464, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених статтею 6 Закону № 2464, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. При цьому, необхідною умовою для незастосування до суб'єктів господарської діяльності відповідальності за невиконання у встановлені строки (своєчасно) та повному обсязі зобов'язань зі сплати єдиного внеску є місцезнаходження такого суб'єкта господарювання на території населеного пункту, віднесеного розпорядженням Кабінету Міністрів України до місця проведення антитерористичної операції, а також за умови подання таким суб'єктом відповідного сертифікату торгово-промислової палати. Натомість, м. Дружківка Донецької області станом на час зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р розпорядженням КМУ № 1079-р від 05.11.2014 р., не входило до переліку населених пунктів в зоні проведення АТО, а тому дія положень п. 9-3 розділу VІІІ Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не поширюється на ТОВ «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод». Крім того, відповідач зазначає про ненадання позивачем сертифікату торгово-промислової палати, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань. Посилаючись на викладене, відповідач зазначив, що діяв в межах та у спосіб, передбачений законодавством, тому вважає позовні вимоги необґрунтованими та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення (а.с. 30-33).

В судовому засіданні 28.11.2017 року представники позивача за довіреністю Гутова О.М., Калініна О.Д. підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та просили суд їх задовольнити.

Представники відповідача за довіреністю Лобода Е.С., Малютіна В.Е. заперечили проти задоволення позовних вимог, посилаючись на безпідставність адміністративного позову, про що зазначено у письмових запереченнях відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» зареєстроване 19.07.2011 року Реєстраційною службою управління юстиції у м. Дружківці за реєстраційним номером 0000879, та є платником єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно звітів ТОВ «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (табл. 1 дод. 4), самостійно нарахована підприємством сума єдиного внеску, що підлягає сплаті за жовтень 2014 року, становить 1564305,90 грн., за листопад 2014 року - 1440203,26 грн., за грудень 2014 року - 1414215,53 грн., за січень 2015 року - 992567,92 грн., за лютий 2015 року - 1061447,37 грн., за березень 2015 року - 1172735,48 грн., за квітень 2015 року - 1218570,54 грн., за травень 2015 року - 1470529,39 грн., за червень 2015 року - 1500652,44 грн., за липень 2015 року - 1288193,78 грн., за серпень 2015 року - 1524817,18 грн., за вересень 2015 року - 1566472,55 грн.

За даними інформаційної системи фіскального органу, по термінам сплати 20.11.2014, 22.12.2014, 20.01.2015, 20.02.2015, 20.03.2015, 20.04.2015, 20.05.2015, 22.06.2015, 20.07.2015, 20.08.2015, 21.09.2015, 20.10.2015 ТОВ «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» перераховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не у повному обсязі: за жовтень 2014 року - в сумі 885 066, 53 грн., яка остаточно погашена в період з 24.11.2014 по 05.12.2014 (тобто, із затримкою на 15 календарних днів), за листопад 2014 року - в сумі 443756,27 грн., яка остаточно погашена в період з 23.12.2014 по 06.01.2015 (тобто, із затримкою на 15 календарних днів), за грудень 2014 року - в сумі 892167,98 грн., яка остаточно погашена в період з 22.01.2015 по 12.02.2015 (тобто, із затримкою на 23 календарних дні), за січень 2015 року - в сумі 840985,44 грн., яка остаточно погашена в період з 26.02.2015 по 10.03.2015 (тобто, із затримкою на 18 календарних днів), за лютий 2015 року - в сумі 808553,19 грн., яка остаточно погашена в період з 23.03.2015 по 07.04.2015 (тобто, із затримкою на 18 календарних днів), за березень 2015 року - в сумі 840049,50 грн., яка остаточно погашена в період з 24.04.2015 по 08.05.2015 (тобто, із затримкою на 18 календарних днів), за квітень 2015 року - в сумі 822065,52 грн., яка остаточно погашена в період з 22.05.2015 по 10.06.2015 р. (тобто, із затримкою на 21 календарний день), за травень 2015 року - в сумі 839919,56 грн., яка остаточно погашена в період з 23.06.2015 по 10.07.2015 (тобто, із затримкою на 18 календарних днів), за червень 2015 року - в сумі 828916,58 грн., яка остаточно погашена в період з 23.07.2015 по 07.08.2015 (тобто, із затримкою на 18 календарних днів), за липень 2015 року - в сумі 822572,81 грн., яка остаточно погашена в період з 21.08.2015 по 09.09.2015 (тобто, із затримкою на 20 календарних днів), за серпень 2015 року - в сумі 828988,67 грн., яка остаточно погашена в період з 22.09.2015 по 08.10.2015 (тобто, із затримкою на 17 календарних днів), за вересень 2015 року - в сумі 796331,33 грн., яка остаточно погашена в період з 21.10.2015 по 06.11.2015 (тобто, із затримкою на 17 календарних днів).

Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків ДФС на підставі розрахунку фінансової санкції, складеного за даними інформаційної системи фіскального органу по ТОВ «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» () винесено рішення № від 22.12.2016 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, з яких: 132 882,3 грн. - штраф, нарахований у розмірі 10 % за період з 21 листопада 2014 по 06 січня 2015 року, 1 664 110, 09 грн. - штраф, нарахований у розмірі 20 % за період з 21 січня 2015 по 06 листопада 2015 року, а також пеня у розмірі 97 607,32 грн., всього на загальну суму 1 894 599, 71 грн. (а.с. 8).

Не погодившись з рішенням податкового органу про нарахування штрафних санкцій та пені, позивач подав скаргу до Державної фіскальної служби України за вих. № 09/122 від 28.12.2016 р., яку рішенням ДФС України № 2203/6/99-99-11-02-02-25 від 07.02.2017 р. залишено без задоволення (а.с. 11-12, 14-16).

Не погодившись з рішенням податкового органу про нарахування штрафних санкцій та пені, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Вирішуючи питання щодо правомірності застосування відповідачем штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 1 894 599,71 грн., суд виходить з наступного.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» № 406-VII від 04.07.2013 р., до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та Податкового кодексу України внесено зміни, відповідно до яких право адміністрування єдиного внеску, яке раніше належало органам Пенсійного фонду України, передано органам доходів і зборів.

Відповідно до п. 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 р. (далі - Закон № 2464) визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону, платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Тобто, позивач у розумінні зазначених норм Закону є страхувальником та на нього покладений обов'язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктами 1, 4 частини 2 статті 6 Закону № 2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 9 Закону № 2464 визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464, платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з п. 12 ст. 9 Закону № 2464, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону № 2464, суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 14 статті 25 Закону України № 2464, про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Відповідно до пп. 7.2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів України № 455 від 09.09.2013 р., за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 9. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

Тобто, за загальними нормами чинного законодавства, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на страхувальника накладаються штрафні санкції та нараховується пеня, що не заперечується сторонами.

Натомість, спірним питанням в межах справи, що розглядається, є звільнення платників єдиного внеску, що здійснюють діяльність в зоні проведення антитерористичної операції, від сплати штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску під час проведення антитерористичної операції.

Спеціальним законодавством стосовно справляння податків, зборів та єдиного внеску на час проведення АТО визначено, що підприємство, яке зареєстровано в зоні проведення АТО, звільнено від сплати поточних зобов'язань зі сплати єдиного внеску.

Так, Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 р. введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. № 1669-VІІ (далі по тексту - Закон № 1669).

Законом України № 1669-VІІ внесено зміни до Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зокрема, розділ VIII Прикінцеві та перехідні положення доповнено пунктами 9-3 та 9-4 такого змісту:

«Тимчасово на період дії особливого правового режиму, визначеного Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зупиняється застосування до платників єдиного внеску із місцезнаходженням (місцем проживання) на тимчасово окупованій території України норм статей 25 і 26 цього Закону. Податкова інформація про суми недоїмки платників єдиного внеску, визначених абзацом першим цього пункту, зберігається та опрацьовується в інформаційних базах контролюючих органів в окремому (позабалансовому) порядку.

Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводиться антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Таким чином, пункт 9-4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 є умовною нормою, оскільки звільняє платників єдиного внеску від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану, крім іншого, за умови надання заяви платником єдиного внеску про звільнення від сплати єдиного внеску до контролюючого органу.

На момент вирішення справи по суті судом, антитерористична операція не завершена.

Суд, при вирішенні спірних правовідносин, приймає до уваги також роз'яснення, надані Державною фіскальною службою України в листі № 11853/99-99-17-03-03-15 від 05.06.2015 р. «Щодо звільнення від сплати ЄСВ», в якому зазначено, що платники єдиного внеску, які перебувають на обліку в фіскальних органах, розташованих на території, де проводилась АТО або було оголошено військовий чи надзвичайний стан, на період АТО звільняються від своїх обов'язків, зокрема щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, подання звітності тощо. Таким чином, Закон № 1669 не скасовує обов'язків, визначених частиною другою ст. 6 Закону № 2464, а надає можливість платникам єдиного внеску на період проведення антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та повному обсязі. Отже, згідно з вимогами Закону № 1669 зазначені обов'язки мають бути виконані платниками єдиного внеску після закінчення АТО. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464 за невиконання, несвоєчасне виконання, виконання не в повному обсязі обов'язків, у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції до платників єдиного внеску, які не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції, подали до фіскального органу заяву та сертифікат Торгово-промислової палати України, не застосовуються.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» за вих. № 09/316 від 31.10.2014 р. подало до СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУМД, а також до МГ Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників заяву про звільнення від нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування на підставі п. п. 9-3 розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», яку зареєстровано 07.11.2014 року (а.с. 9).

Отже, позивачем виконано вимоги, передбачені п.п. 9-4 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 2464, яким визначено, що підставою для звільнення від нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Стосовно доводів відповідача на те, що м. Дружківка не входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 428-р 05.05.2015 р., суд зазначає наступне.

Абзацом 2 статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженнями від 30.10.2014 р. № 1053-р та від 02.12.2015 р. № 1275-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Підпунктом 11 пункту 1 додатку до вказаних розпоряджень м. Дружківка віднесено до переліку населених пунктів, на території яких проводилася антитерористична операція.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ТОВ «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» зареєстровано за адресою: 84205, м. Дружківка Донецької області, вул. Соборна (Леніна), 7, а отже, відповідно до пп. 11 п. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р, входить до зазначеного переліку.

Крім того, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», зоною проведення антитерористичної операції визначено всю територію Донецької та Луганської областей.

З викладеного слідує, що м. Дружківка Донецької області відноситься до зони проведення антитерористичної операції.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що дія розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 р. була зупинена розпорядженням КМУ № 1079-р від 05.11.2014 р., оскільки зазначене розпорядження визнано нечинним в судовому порядку (постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 р. у справі № 826/18330/14 від 09.02.2015 р.).

Крім того, суд не приймає доводи відповідача про відсутність підстав для звільнення позивача від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань щодо сплати штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату позивачем єдиного соціального внеску у зв'язку з ненаданням ним сертифікату Торгово-промислової палати України.

Так, статтею 10 Закону України № 1669, яким внесено зміни до Закону № 2464, передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Наявність сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України, незалежно від напрямку його видачі, є доказом настання саме обставин непереборної сили (форс-мажору) та є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань щодо сплати штрафних санкцій та пені за несплату позивачем єдиного соціального внеску.

Щодо обов'язкової наявності сертифікату Торгово - промислової палати України, суд зазначає, що приписами п. 9-3 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 не передбачено подання платником єдиного внеску сертифікату Торгово-промислової палати України для звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату ЄСВ, оскільки приписами абз. 1 п. 9-3 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 прямо передбачено звільнення від відповідальності за невиконання/неналежне виконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

При цьому, необхідною підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання/знаходження у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що в даному випадку до платників єдиного внеску мають застосовуватись положення п. 9-3 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, яким визначено підстави звільнення від відповідальності у вигляді штрафних та фінансових санкцій за невиконання/неналежне виконання обов'язків платника єдиного внеску, оскільки зазначені положення регулюють більш вузькі правовідносини, ніж положення статті 10 цього Закону.

Враховуючи, що позивач виконав вимоги Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а також підпадає під дію Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та за місцем свого розташування входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого відповідними розпорядженнями Кабінету міністрів України, суд дійшов висновку про необґрунтованість прийнятого Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків ДФС рішення № від 22.12.2016 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування), несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 1 894 599, 714 грн.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За результатами розгляду справи, відповідачем правомірність оскаржуваного рішення не доведена.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач за звернення до суду з даним адміністративним позовом згідно платіжного доручення № 498 від 28.02.2017 р. (а.с. 3) сплатив судовий збір у сумі 28 419 грн., тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС підлягає стягненню зазначена сума.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 122, 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод" - задовольнити.

Скасувати рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про застосування штрафних санкцій та нарахування пені № від 22.12.2016 р.

Стягнути з Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод" () за рахунок його бюджетних асигнувань судовий збір, сплачений позивачем згідно платіжного доручення № 498 від 28.02. 2017 р. при зверненні до суду в сумі 28 419 грн (двадцять вісім тисяч чотириста дев'ятнадцять гривень).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 04 грудня 2017 року.

Суддя В.В. Чорна