Справа № 201/15116/17(2-а/201/409/2017)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2018 року справа № 201/15116/17(2-а/201/409/2017)
головуючий суддя І інстанції - Федоріщев С.С.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Сичова Андрія Михайловича на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2017 року у справі № 201/15116/17(2а/201/409/2017) за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Сичова Андрія Михайловича про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора 2 роти 3 батальйону управління патрульної поліції м. Запоріжжя Сичова Андрія Михайловича (далі - відповідач-1), Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач-2), в якому просив визнати недійсною та скасувати постанову серії ЕАА № 177638 від 03.10.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях складу такого правопорушення.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено.

Постанову серії ЕАА № 177638 від 03.10.2017 року, винесену інспектором 2 роти 3 батальйону м. Запоріжжя Сичовим Андрієм Михайловичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасовано.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, інспектор 2 роти 3 батальйону управління патрульної поліції м. Запоріжжя Сичов Андрій Михайлович звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що факт позивачем вимог пункту 8.7.3 (е) ПДР України підтверджується записом з відеореєстратора, який використовується в роботі патрульної поліції, та з якого чітко вбачається, що водій перетнув уявну лінію між початком заокруглень країв проїзної частини пр. Соборний та пр. Металургів.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 03 жовтня 2017 року о 03 годині 00 хвилин інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя лейтенантом поліції Сичовим Андрієм Михайловичем було зупинено автомобіль під керуванням позивача ОСОБА_2, який у м. Запоріжжя на перехресті пр. Соборний на пр. Металургів почав рух на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е Правил дорожнього руху України, про що складено постанову серії ЕАА № 177638 за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення на позивача у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 425 грн. Вказану постанову ЕАА № 177638 по справі про адміністративне правопорушення відразу було вручено позивачу як порушнику.

Скасування вказаної постанови та закриття відносно позивача справи про адміністративне правопорушення і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів фіксації вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем надано не було, в той час, як з наданого позивачем відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 не порушував вимог вказаного відповідачем-1 пункту ПДР України, адже здійснив перетин перехрестя на зелений сигнал світлофору.

Колегія суддів апеляційного суду в цій частині погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП України визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол у повноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.ч. 1, 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Виходячи зі змісту п. 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно із п. 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху України сигнали світлофора мають такі значення, зокрема червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

За приписами п. 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Так, до матеріалів справи позивачем долучено запис з відеореєстратора, що знаходився в машині останнього, з якого вбачається, що перетинання саме перехрестя пр. Соборний та пр. Металургів відбулось на зелений сигнал світлофору, що в такому випадку не є порушенням Правил дорожнього руху.

При цьому колегія суддів апеляційного суду зауважує, що як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідачем було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності саме за рух на заборонний червоний сигнал світлофора, в той час, як перехрестя відповідно до даних відеозапису позивачем не перетиналось, і аж ніяк останньому не ставилось в вину порушення дорожньої розмітки (стоп-лінії) (п. 8.10 ПДР України). Більш того, будь-які посилання на вказані обставини відсутні і в постанові серії ЕАА № 177638 від 03 жовтня 2017 року.

В той же час, долучений відповідачем до матеріалів справи диск з відеозаписом не може бути визнаний як належний доказ по справі, оскільки на останній відсутнє посилання в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення, як то передбачено ст. 283 КУпАП.

Таким чином, судом першої інстанції було вірно встановлено, що постанова серії ЕАА № 177638 від 03 жовтня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню.

При цьому колегія суддів зазначає, що вимоги позивача відносно закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на наявність яких в адміністративному позові не звернув уваги суд першої інстанції, задоволенню не підлягають, тому як адміністративний суд, що розглядає справу, у відповідності до ст. 105 КАС України, в редакції, яка діяла на час прийняття судового рішення, що оскаржується, не був наділений відповідними повноваженнями, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні шляхом доповнення її резолютивної частини абзацом наступного змісту: «В решті позовних вимог відмовити».

Також, колегія суддів апеляційного суду, звертає увагу суду першої інстанції, що положення частини 2 статті 171-2 КАС України, втратили чинність, як такі, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з рішенням Конституційного Суду № 3-рп/2015 від 08.04.2015 року, у зв'язку з чим зазначення судом першої інстанції про остаточність прийнятої постанови та відсутність можливості її оскаржити є таким, що суперечить нормам процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні з доповненням її резолютивної частини наступним змістом: «В решті позовних вимог відмовити». В іншій частині постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст.315, ч. 4 ст.317, ст.ст. 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Сичова Андрія Михайловича - задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2017 року у справі № 201/15116/17 (2а/201/409/2017) - змінити, доповнивши її резолютивну частину наступним змістом:

«В решті позовних вимог відмовити».

В решті постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2017 року у справі № 201/15116/17 (2а/201/409/2017) - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає у відповідності до приписів ч. 3 ст. 272 КАС України.

Постанову підписано складом суду 25 січня 2018 року.

Головуючий суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко