Справа № 812/303/16
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

15.01.2018 Київ К/9901/4311/17 812/303/16
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

перевіривши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 травня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року у справі № 812/303/16 за позовом Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області до Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання неправомірними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

Луганська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області звернулася до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання неправомірними та скасування рішень.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 16 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року позовні вимоги - задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Державна податкова інспекція у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області 04 грудня 2017 року звернулась з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2017 року касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VІІІ, у зв'язку з тим, що підстави, вказані відповідачем у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження були визнані судом неповажними та надано строк, протягом якого заявник має вказати інші підстави та надати належні докази на їх підтвердження.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд як найвищий суд у системі судоустрою України, відповідно до пункту 7 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII Вищий адміністративний суд України припинив свою діяльність.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

28 грудня 2017 року матеріали касаційної скарги передані до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та визначені Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою судді-доповідачу Хохуляку В.В.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, внесено зміни до КАС України, шляхом викладення його в іншій редакції.

Відповідно до положень частини третьої статті 3 КАС України, що діє з 15 грудня 2017 року провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до Закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 12 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2017 року заявником на адресу Верховного Суду направлено заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій зазначені аналогічні підстави вказані відповідачем у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження при зверненні останнім 04 грудня 2017 року до Вищого адміністративного суду України. При цьому доказів, які б підтверджували поважність підстав пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень податковим органом суду не надано.

За змістом пункту 4 частини першої статті 333 КАС України (в редакції від 03 жовтня 2017 року, яка є чинною на дату розгляду судом заяви про поновлення строку на касаційне оскарження) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Поважними визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Доводи Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень зводяться до того, що відповідачем вперше подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 травня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року в межах встановленого частиною другою статті 212 КАС України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) строку.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2017 року вказану касаційну скаргу повернуто заявнику з підстав, визначених пунктом 1 частини третьої статті 108 КАС України - відповідач не усунув недоліки касаційної скарги (надання документу про сплату судового збору), встановлені ухвалою про залишення касаційної скарги без руху. Також цією ж ухвалю податковому органу було відмовлено у задоволенні клопотання про відтермінування сплати судового збору.

Державна податкова інспекція у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області вдруге 04 грудня 2017 року подала касаційну скаргу на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 травня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року з пропуском встановленого частиною другою статті 212 КАС України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) строку. При цьому, відповідач посилається на те, що супровід судових справ, які здійснювали юридичні підрозділи територіальних органів Державної фіскальної служби, передалося на супровід до юридичних управлінь головних управлінь Державної фіскальної служби. Вказана процедура тривала довгий проміжок часу, що і стало причиною пізнього виявлення неоскарженої до суду касаційної інстанції ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року.

Разом з тим, наведені податковим органом у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведені положення КАС України (в редакції від 03.10.2017, чинній на дату вчинення судом процесуальної дії) кореспондують положенням статті 13 КАС України (в редакції, яка була чинною на дату звернення до суду з касаційною скаргою вперше).

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України (в редакції від 03 жовтня 2017 року, яка є чинною на дату розгляду судом заяви про поновлення строку касаційного оскарження) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 КАС України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Невиконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Податковий орган є суб'єктом владних повноважень, що здійснює свою діяльність на професійній основі, а тому труднощі в організації своєчасного виконання обов'язків працівників контролюючого органу не є об'єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку касаційного оскарження.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених відповідачем у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження підстав пропуску такого строку поважними.

З огляду на те, що наведені Державною податковою інспекцією у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області причини пропуску строку на касаційне оскарження постанови Луганського окружного адміністративного суду від 16 травня 2016 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року визнані неповажними, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 333 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 333, 355, 359 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Луганського окружного адміністративного суду від 16 травня 2016 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року у справі № 812/303/16.

Відмовити Державній податковій інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 травня 2016 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року у справі № 812/303/16 за позовом Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області до Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання неправомірними та скасування рішень.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач В.В. Хохуляк

Судді Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна