Справа № 804/4069/17
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2018 рокусправа № 804/4069/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Богданенка І.Ю.,

судді: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

позивача: - ОСОБА_1,

відповідачів:

голови Софіївського районного суду Дніпропетровської області - не з'явився,

керівника апарату Софіївського районного суду Дніпропетровської області - Рац Т.М., представника - Патинки А.Г. (довіреність від 16 січня 2018 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу керівника апарату Софіївського районного суду Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року (ухвалену в м. Дніпрі в порядку письмового провадження суддею Гончаровою І.А.)

у справі №804/4069/17

за позовом ОСОБА_1

до голови Софіївського районного суду Дніпропетровської області та керівника апарату Софіївського районного суду Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до голови Софіївського районного суду Дніпропетровської області та керівника апарату Софіївського районного суду Дніпропетровської області про визнання протиправними дій керівника апарату суду щодо розголошення персональних даних, які їй стали відомі під час виконання нею посадових обов'язків і зобов'язання голови суду внести подання начальнику територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області для проведення відповідної службової перевірки стосовно дій керівника апарату та принесення вибачення за надану моральну травму поведінкою керівника апарату суду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправними дії керівника апарату Софіївського районного суду Дніпропетровської області щодо розголошення персональних даних ОСОБА_1, які стали відомі під час виконання посадових обов'язків.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, керівник апарату Софіївського районного суду Дніпропетровської області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прияти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні керівник апарату Софіївського районного суду Дніпропетровської області Рац Тетяна Миколаївна та її представник наполягають на доводах та вимогах апеляційної скарги.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

Голова Софіївського районного суду Дніпропетровської області, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, подала клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 працювала у Софіївському районному суді Дніпропетровської власті з 17 листопада 2016 року по 25 квітня 2017 року на посаді помічника голови Софіївського районного суду Дніпропетровської області та звільнена з займаної посади наказом керівника апарату суду від 25 квітня 2017 року №16-К "Про звільнення у зв'язку із закінченням строку трудового договору ОСОБА_1" на підставі пункту 2 статті 36 Кодексу законів про працю України.

25 квітня 2017 року керівником апарату Софіївського районного суду Дніпропетровської області на адреси Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської обласної ради, Головного лікаря комунального закладу охорони здоров'я «Софіївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» та головного лікаря комунального закладу «Софіївська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради» направлено письмовий запит про термінове повідомлення суду інформації такого змісту: чи зверталася до вашого закладу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою АДРЕСА_1, якщо так, то до якого лікаря і чи є відкритий лікарняний лист та з якої дати» (а.с. 27).

22 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргою до голови Софіївського районного суду Дніпропетровської області, в якій просила прийняти рішення, яке передбачене пунктом 3 частини 1 статті 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тобто внести подання про застосування до керівника апарату суду накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства, також на підставі пунктів 7, 9 частини 1 статті 65 Закону України «Про державну службу» встановити з якою метою діяла керівник апарату суду, направляючи запити щодо стану здоров'я позивача в установи лікарень, а саме встановити чи в її діях вбачається перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; чи використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб, та на підставі вищевикладеного притягти керівника апарату до дисциплінарної відповідальності та інших осіб, які відповідають за збереження персональних даних та причетні до розкриття, використання конфіденційної інформації щодо позивача (а.с. 14-17).

За змістом письмової відповіді від 31 травня 2017 року, голова Софіївського районного суду Дніпропетровської області, зокрема вказала, що у запиті Софіївського районного суду Дніпропетровської області до медичних закладів зазначено дату народження та місце проживання позивача для того, щоб ідентифікувати особу, так як під таким самим прізвищем, ім'ям та по-батькові можливо є ще одна медична картка на іншу фізичну особу. Порушене питання буде обговорено на зборах апарату Софіївськогорайонного суду Дніпропетровської області. Також головою суду принесені вибачення (а.с. 13).

За доводами ОСОБА_1 керівник апарату суду безпідставно та протиправно допустила розголошення персональних даних щодо дати народження та місця проживання, які стали відомі їй під час виконання посадових обов'язків, неправомірно збирала інформацію щодо стану здоров'я.

Керівник апарату Софіївського районного суду Дніпропетровської області вказуючи на відсутність протиправності запиту, зазначає, що позивачем у день та до звільнення телефонограмою передано інформацію про перебування на лікуванні з 24 квітня 2017 року, отримання інформації про перебування чи не перебування позивача у стані тимчасової непрацездатності було обумовлено необхідністю вирішення питання трудових відносин з позивачем, оскільки основний працівник приступив до виконання обов'язків.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що керівник апарату Софіївського районного суду Дніпропетровської області Рац Тетяна Миколаївна, під час звернення до лікарняних закладів із запитом про надання інформації щодо позивача, зазначивши її персональні дані такі як адреса та дата народження, діяла всупереч вимогам статті 32 Конституції України, Закону України "Про інформацію" та Закону України "Про захист персональних даних".

Відмову у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтував відсутністю повноважень голови суду щодо внесення подання про проведення службової перевірки відносно керівника апарату суду та тим, що головою суду вже принесені вибачення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 32 Конституції України встановлено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про інформацію" інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Згідно з частиною 2 статті 11 Закону України "Про інформацію" не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Статтею 2 Закону України "Про захист персональних даних" передбачено, що персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; розпорядник персональних даних - фізична чи юридична особа, якій володільцем персональних даних або законом надано право обробляти ці дані від імені володільця; суб'єкт персональних даних - фізична особа, персональні дані якої обробляються.

Частинами 1-4 статті 14 Закону України "Про захист персональних даних" встановлено, що поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб'єкта персональних даних.

Поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Виконання вимог встановленого режиму захисту персональних даних забезпечує сторона, що поширює ці дані. Сторона, якій передаються персональні дані, повинна попередньо вжити заходів щодо забезпечення вимог цього Закону.

За змістом статті 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» організаційне забезпечення роботи суду здійснює його апарат, який очолює керівник апарату.

Керівник апарату суду несе персональну відповідальність за належне організаційне забезпечення суду, суддів та судового процесу, функціонування Єдиної судової інформаційної (автоматизованої) системи, інформує збори суддів про свою діяльність.

Керівник апарату суду призначає на посаду та звільняє з посади працівників апарату суду, застосовує до них заохочення та накладає дисциплінарні стягнення.

У відповідності до положень статті 92 Закону України «Про державну службу» посада помічника судді віднесена до посад патронатної служби.

На працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім статей 39-1, 41- 43-1, 49-2 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до статті 24 Кодексу законів про працю України громадянин при укладенні трудового договору зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

У зв'язку з цим персональні дані працівника, які містяться в паспорті або документі, що посвідчує особу, в трудовій книжці, документі про освіту (спеціальність, кваліфікацію), документі про стан здоров'я та інших документах, які він подав при укладенні трудового договору, обробляються володільцем бази персональних даних на підставі статті 24 Кодексу законів про працю України виключно для здійснення повноважень володільця бази персональних даних у сфері правовідносин, які виникли в нього з працівником на підставі трудового договору (контракту).

Суд апеляційної інстанції враховує, що керівником апарату Софіївського районного суду Дніпропетровської області не витребовувалася інформація щодо безпосереднього стану здоров'я або діагнозу можливого захворювання позивача, спеціалізації лікаря.

З урахуванням викладеного та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку що, керівник апарату Софіївського районного суду Дніпропетровської області під час здійснення запиту до медичних закладів щодо ОСОБА_1 діяла в службових інтересах, в межах посадових повноважень та не порушила права та охоронювані законом інтереси позивача в сфері захисту персональних даних.

Враховуючи наведене, позовні вимоги про визнання протиправними дій керівника апарату суду щодо розголошення персональних даних, які їй стали відомі під час виконання нею посадових обов'язків є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду про відсутність повноважень голови суду щодо внесення подання про проведення службової перевірки відносно керівника апарату суду.

Разом з цим, оскільки позовні вимоги про зобов'язання голови суду внести подання начальнику територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області для проведення відповідної службової перевірки стосовно дій керівника апарату та принесення вибачення за надану моральну травму поведінкою керівника апарату суду є похідними від першої позовної вимоги, то такі вимоги не підлягають задоволенню за безпідставністю.

Доводи апеляційної інстанції щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині не повідомлення про дату, час та місце судового розгляду спростовуються матеріалами справи, оскільки відповідачі завчасно повідомлені про ці обставини, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 55, 56) та в силу положень частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на час розгляду справи) внаслідок неявки осіб, які беруть участь у справі, мав право розглянути справу в письмовому провадженні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного суду України, судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідачу-суб'єкту владних повноважень не відшкодовуються.

Керуючись статтями 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу керівника апарату Софіївського районного суду Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року - скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 31 січня 2018 року.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим