Справа № 826/26227/15
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 січня 2018 року № 826/26227/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни
провизнання протиправним дій, зобов'язання вчинити певні дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни (далі - відповідач) про:

- визнання неправомірним включення вимог ОСОБА_1 до реєстру вимог кредиторів ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» IV черги;

- зобов'язання ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної Марини Анатоліївни, включити вимоги ОСОБА_1 до реєстру вимог кредиторів ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» І черги;

- стягнення з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної Марини Анатоліївни, на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 162 389 (сто шістдесят дві тисячі триста вісімдесят дев'ять) гривень 91 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем надаючи відповідь на його заяву про задоволення вимог кредиторів, зроблено помилку при обрахунках суми, яка підлягає до виплати (після виплати гарантованої суми у розмірі 200 000, 00 грн.), а саме зазначено, що сума кредиторських вимог до банку становить 461 632, 64 грн., замість 624 022, 55 грн.

При цьому, позивач зазначає, що сума у розмірі 624 022, 55 грн. підтверджується умовами укладених між ним та ПАТ «ВіЕйБі Банк» договорами банківських вкладів та постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.01.2015 року.

Зазначені дії відповідача, як зазначає позивач, змусили його на звернення до спеціалістів за професійною психіатричною допомогою.

Наслідки ситуації з банкрутством банку, невірний перерахунок суми його вкладу, постали для позивача як тривалі проблеми, що в свою чергу обумовили появу психічних розладів, які суттєво вплинули на його стан здоров'я, внесли негативні зміни в психоемоційну та соціальні сфери особистості, обмежили можливість повноцінної життєдіяльності, тобто спричинили позивачу моральні, фізичні та психічні страждання.

Отже, на підставі вище викладеного, на думку позивача, вбачається, що внаслідок зобов'язання, відповідно до укладених між ним та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» договорів, життю здоров'ю позивача заподіяно непоправної шкоди, він набув стійких психічних розладів, які призвели до того, що внаслідок інтенсивної психотравмуючої ситуації йому досягти повного видужання неможливо. В зв'язку з чим та на підставі чинного законодавства йому повинна бути змінена черговість на задоволення вимог кредиторів, а саме з 4 черги задоволення вимог кредиторів на 1.

Також позивач зазначає, що оскільки банк не вірно зазначив власну суму заборгованості чим порушив законні права позивача як кредитора, повинен виплатити йому різницю, що складає 162 389 (сто шістдесят дві тисячі триста вісімдесят дев'ять) гривень 91 копійок.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач - ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни проти задоволення позовних вимог заперечував, обґрунтовуючи тим, що вимоги позивача є незаконними та безпідставними, у зв'язку із чим просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

07.12.2017 року у судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши подані документи та матеріали, враховуючи пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

У 2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» були укладені договори депозитного вкладу.

Також, судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») до категорії неплатоспроможних» від 20 листопада 2014 року № 733, Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 20 листопада 2014 року № 123, згідно з яким, з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в ПАТ «ВіЕйБі Банк».

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» від 19 березня 2015 року № 188, Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» від 20 березня 2015 року № 63, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

26 березня 2015 року в офіційному друкованому виданні - газеті «Голос України» № 54 (6058) було опубліковано оголошення про те, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк».

З 27.03.2015 було вирішено розпочати виплати гарантованих сум вкладникам депозитних договорів через банки-агенти.

04.02.2015 року ОСОБА_1 через банк-агент було виплачено гарантовану суму коштів за його вкладами у розмірі 200 000, 00 грн.

26.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. про задоволення вимог кредитора.

За результатами розгляду вказаної заяви Уповноваженою особою надіслано на адресу позивача Довідку № 174-112 від 26.06.2015 року. Відповідно до вказаної Довідки, позивача включено до 4 черги вимог кредиторів, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з сумою до задоволення у розмірі 461 632, 64 грн.

Вказані дії відповідача обумовили позивача на звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 2 цього Закону, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону № 4452-VI.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що позивачем отримано суму у межах гарантованої суми відшкодування у розмірі 200 000 грн.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законам України «Про банки і банківську діяльність».

Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити: 1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; 2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про призначення уповноваженої особи Фонду; 4) прізвище, ім'я та по батькові уповноваженої особи Фонду; 5) інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

Відповідно до п. 4 ст. 45 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Частиною 5 ст. 45 Закону №4452 передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до абз.4 ч. 1 ст. 48 Закону № 4452 Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно ст. 49 Закону № 4452 Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону №4452-VI кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано; 7) вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку; 8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку; 10) вимоги за субординованим боргом.

Враховуючи вказані вище норми Закону, суд наголошує, що казаний перелік черговості кредиторів є вичерпним, а Закон не передбачає більш широкого його тлумачення.

З зазначених норм чинного законодавства, Уповноважена особа Фонду визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення.

При чому, до першої черги акцептованих вимог кредиторів включаються зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян.

Як вбачається з вимог позовної заяви позивача, останній спросить визнати неправомірним включення вимог ОСОБА_1 до реєстру вимог кредиторів ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» IV черги та зобов'язання ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної Марини Анатоліївни, включити вимоги щодо нього до реєстру вимог кредиторів ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» І черги.

В підтвердження заподіяння шкоди життю та його здоров'ю внаслідок невиконання ПАТ «ВіЕйБі Банк» своїх зобов'язань перед ним надано суду копії: виписки з амбулаторної карти від 13.07.2015 року; довідки від 13.07.2015 року, виданої Центром первинної медико-санітарної допомоги № 3; довідки № 1272/01-14 від 28.07.2015 року, виданої лікарем-психіатром ОСОБА_5 Світловодської центральної районної лікарні Кіровоградської області; висновку психолога ОСОБА_6 від 30.07.2015 року.

Надаючи оцінку наданим позивачем доказам, суд зазначає, що вони не свідчать про те, що стан здоров'я позивача є наслідком дій/бездіяльності ПАТ «ВіЕйБі Банк», внаслідок чого включення позивача до першої черги кредиторів є неможливим в законний спосіб.

А тому, судом приходить до висновку, що у ПАТ «ВіЕйБі Банк», в рамках спірних правовідносин, відсутні зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю ОСОБА_1.

При цьому, суд зазначає, що у разі включення Уповноваженою особою Фонду позивача до першої черги кредиторів, такі дії суб'єкта владних повноважень носили б дискримінаційний характер у формі надання переваг цьому вкладнику перед іншими кредиторами.

Оскільки позивач не є і не був працівником банку, включення його до другої черги кредиторів також є неможливим.

Включення позивача до третьої черги кредиторів неможливо, оскільки позивач, як фізична особа, не може бути суб'єктом правовідносин, визначених в п. 3 ч. 1 ст. 52 Закону №4452-VI.

Таким чином, оскільки вимога позивача про повернення суми коштів, є вимогою вкладника - фізичної особи у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, то Уповноваженою особою Фонду правомірно та обґрунтовано включено позивача до четвертої черги кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Щодо вимоги позивача щодо стягнення з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної Марини Анатоліївни, на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 162 389 (сто шістдесят дві тисячі триста вісімдесят дев'ять) гривень 91 копійок, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, сума в розмірі 162 389, 91 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, є різниця між сумою зазначеною позивачем у заяві про задоволення вимог кредитора та сумою, визначеною Уповноваженою особою визначаючи суму його заборгованості, як кредитору при віднесенні його вимоги до IV черги погашення.

Тобто, фактично, позивач просить стягнути з відповідача суму, що на його думку, має бути включена до Реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Втім, позивачем при зверненні до суду обрано неналежний спосіб захисту, у зв'язку з цим для задоволення вказаної вимоги немає підстав.

Враховуючи зазначене, суд вважає вказані позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду справи доводи позивача були спростовані.

Натомість, відповідач діяв у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством та в рамках чинного законодавства.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачами судових витрат відсутні, а тому судові витрати за рахунок позивача на користь відповідачів не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін