Справа № 336/5983/17
Суддя: Дмитрюк О. В.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/5983/17
Пр. № 2-а/336/47/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, який діє як адміністративний суд, у складі: судді Дмитрюк О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 19.10.2017 року (згідно з штампом на конверті) звернулась до суду із зазначеним позовом, просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні їй пенсії за віком у відповідності до ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням вимог ч.2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки, зобовязати відповідача призначити позивачці пенсію за віком у відповідності до ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням вимог ч.2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 роки) та провести відповідні виплати з 16.08.2017 року, стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Позивач посилається на те, що з 19.08.2003 р. вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в ОСОБА_2 районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

З 15.08.2017 року позивач набула право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і 16.08.2017 р. звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком у відповідності до ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередніх роки, що передують зверненню з заявою про призначення пенсії.

Листом № 407/Б-1 від 10.10.2017 р. відповідачем позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на загальних підставах, оскільки, на думку відповідача, позивач вже отримує пенсію за вислугою років, а при переході на пенсію за віком пенсію буде розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік (абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», як при переході з одного виду пенсії на інший), що призведе до зменшення розміру її пенсії.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що вона просить вперше призначити їй пенсію відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст. 40 Закону, а відповідач відмовляється призначати ОСОБА_1 пенсію, залишаючи показник середньої заробітної плати в галузях економіки України за 2007 рік. Позивач вважає, що відповідачем ототожнені поняття: перехід та переведення, вид пенсії по закону № 1058 та різні інші види пенсії за іншими законами. Різниця ж в зазначених поняттях полягає у тому, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник заробітної плати, з якого обраховувалась пенсія при призначенні її вперше, а при призначенні пенсії використовується показник середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, в яких просить суд вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача та зобовязання вчинення дій залишити без задоволення. Вважає, що підстави для перерахування пенсії відсутні, просить у позові відмовити.

Ухвалою суду від 13.11.2017 р. відкрито скорочене провадження у справі. Відповідно до ухвали суду від 27.12.2017 року та на виконання п. 10 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши надані сторонами письмові докази, наявні у матеріалах адміністративної справи, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню у звязку із таким.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Як врегульовано ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 19.08.2003 року перебуває на обліку в УПФУ в ОСОБА_2 районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати.

З 15.08.2017 року позивач набула право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і 16.08.2017 року звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередніх роки, що передують зверненню з заявою про призначення пенсії.

ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя № 407/Б-1 від 10.10.2017 р., позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на загальних підставах, оскільки позивач вже отримує пенсію за вислугою років, а при переході на пенсію за віком пенсію буде розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік у відповідності до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», як при переході з одного виду пенсії на інший, що призведе до зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 (а.с.12). Отже, переведення на пенсію за віком, відповідач вважає недоцільним.

Розрахунок пенсії позивачу було здійснено таким чином відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058, в якій зазначено, що «перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія».

Так, згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно зі ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне страхування» та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

При цьому, різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок Державного бюджету.

На момент призначення ОСОБА_1пенсії за вислугу років, позивач не мала права на жодний інший вид пенсійного забезпечення.

Станом на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач повністю відповідала вимогам, визначеним ст. 26 Закону № 1058.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 з урахуванням змін, внесених Законом України «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3669-УІ переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати(доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, особам, які звернулися за призначенням пенсій в 2017 році, пенсійні виплати повинні призначатися із застосуванням усередненого показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2014-2016 роки.

Заперечення відповідача суд до уваги не приймає, оскільки застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік суперечить вказаній нормі, так як в ній йдеться про переведення з одного виду на інший вид, у разі застосування показника середньої заробітної плати при нарахуванні попередньої пенсії.

Проаналізувавши викладені норми законодавства, суд встановив, що при призначенні пенсії позивачки за вислугу років, показник середньої заробітної плати по галузях економіки не застосовувався. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що реалізація права позивача на пенсію на підставі Закону № 1058 проводиться вперше.

Подібна правова позиція була також висловлена Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом від 30.11.2016 року по справі № 336/3273/16-а ВАСУ в ухвалах від 26 травня 2015 року № К/800/2756/14, від 03 червня 2015 року № К/800/15619/15 та ВСУ у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 КАС України, є обов'язковою для всіх судів України.

Враховуючи, що Законом №1058 не передбачена пенсія по вислузі років, дії відповідача щодо переведення з пенсії по вислузі років на пенсію за віком відповідно до вищезазначеного закону протиправними, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Слід зауважити, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) позивачки за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 р., оскільки після первинного призначення пенсії за вислугою років позивачка продовжувала працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Таким чином, при призначенні позивачеві пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 має бути розраховано пенсію з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 даного Закону, із застосуванням показника середньої зарплати з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 роки).

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на зміст та обсяг заявлених вимог, які стосуються зобовязання відповідача здійснити призначення пенсії за віком, то таке призначення має бути здійснене з 16.08.2017 року, оскільки позивач подала заяву про призначення пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», датовану саме 16.08.2017 року.

Як врегульовано ч.1, ч.3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Втім, суду не надано належних доказів надання правової допомоги позивачці, оскільки власне вона звернулась до суду із позовною заявою, що підтверджено її підписом, документи надіслані засобами поштового зв'язку. Крім того, до справи надано лише акт про прийняття грошових коштів (а.с.21) до договору про надання юридичних послуг від 27.09.2017 р.№234/ш в порушення п. 3.3 Договору, тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 9, 122, 132, 241-246, 250, 255, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, пенсії за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015 та 2016 роки.

Зобовязати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 р.р.) з 16 серпня 2017 року, та провести відповідні виплати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 КАС України, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.В. Дмитрюк