Справа № 523/16583/17
Суддя: Шепітко І. Г.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/121/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2018 р. м. Одеса

Cуддя Суворовського районного суду м.Одеси Шепітко І.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, -

В С Т А Н О В И В :

28.11.2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дій щодо незарахування до його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці суми матеріальної допомоги на оздоровлення та просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового забезпечення судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення відповідно довідки апеляційного суду Одеської області №254 від 06.09.2017 року, починаючи з часу призначення довічного грошового утримання, тобто з 18.12.2012 року. Позивач посилається на те, що відповідачем при нарахуванні йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від суддівської винагороди, протиправно не врахована сума матеріальної допомоги на оздоровлення.

29.11.2017 року Ухвалою суду відкрито скорочене провадження у справі за даним адміністративним позовом.

Відповідач судову повістку та матеріали справи отримав 16.12.2017 року та з урахуванням набрання чинності з 15.12.2017 року нової редакції КАС України, надіслав відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вимоги позивача вважав безпідставними та просив у позові відмовити повністю.

Зважаючи на зміни у законодавстві, 29.12.2017 року судом було постановлено ухвалу про подальший розгляд даної адміністративної справи у порядку спрощеного провадження, копію вказаної ухвали відповідач отримав 17.01.2018 року.

Відповідно до вимог ч.ч.5, 6 ст.162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову ОСОБА_1, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні та з 02.01.2013 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

На звернення із заявою до відповідача, Суворовським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі 19.09.2017 року було прийнято рішення №133 про відмову позивачеві у перерахунку пенсії суддівська винагорода складається з вичерпного переліку складових, до яких не входить, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення.

Вказане рішення управління суд вважає незаконним, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом. Судову владу реалізовують професійні судді та, у визначених законом випадках, народні засідателі і присяжні, шляхом здійснення правосуддя в рамках відповідних судових процедур.

Нормами ст.129 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", в редакції від 07 липня 2010 року, яка діяла до 28.03.2015 року, було встановлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України".

Відповідно до ст.ст. 124, 126 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів.

Відповідно до п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року №8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013 року №3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з п.3 Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення суддівських повноважень позивача, розмір щомісячного довічного утримання становив 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір збільшується на 2%.

Відповідно до ст.133-134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому, слід зазначити, що згідно з п. 2.3.3. Інструкції № 5 «Зі статистики заробітної плати» матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком №2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008р. №3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначається крім відомостей про судову винагороду інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, пенсійний орган неправомірно не врахував грошову допомогу на оздоровлення при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачеві, оскільки грошова допомога на оздоровлення входить до суддівської винагороди та з неї сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим, відповідно до ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з заявою та довідкою про перерахунок довічного утримання судді 14.09.2017 року.

При цьому, статтею 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв'язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

Отже, оскільки позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок довічного утримання та надав довідку на підтвердження виплати йому матеріальної допомоги, тому у нього виникло право на перерахунок довічного грошового утримання з дня звернення до управління ПФУ з відповідною заявою від 14.09.2017 року, та у зв'язку з обмеженням строку виплати нормами закону, така виплата може бути здійснена за 12 місяців до дня звернення позивача до органу ПФУ за перерахунком довічного утримання, а саме з 14.09.2016 року.

Керуючись ст.ст.2, 12, 32, 73, 77, 122, 123, 132, 139, 241 - 246, 250, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій неправомірними, та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо не зарахування до щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснити з 14.09.2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення відповідно довідки апеляційного суду Одеської області №254 від 06.09.2017 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного утримання судді у відставці.

В іншій частині позов залишити без розгляду.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Суворовського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі () на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя