Справа № 813/2717/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року№ 876/9836/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2017 року у справі №813/2717/17 (суддя Брильовський Р.М., м.Львів) за позовом ОСОБА_2 до Національного банку України про визнання протиправними дій та бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Національного банку України (далі - НБУ) про визнання протиправними дій та бездіяльності.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2017 року позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку з непідсудністю цьому адміністративному суду.

Не погодившись з постановленою ухвалою її оскаржив представник позивача ОСОБА_1, який покликаючись на порушення норм процесуального права, просить таку скасувати та направити справу в суд першої інстанції для подальшого розгляду. У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви його довірителя, так як підставою звернення до суду з позовом стало оскарження ним дій та бездіяльності НБУ, що полягали у відсутності будь-якого реагування з боку останнього на заяви позивача щодо неповернення йому за рішенням суду Публічним акціонерним товариством «Фортуна-банк» (далі - ПАТ) валютних депозитів. А оскільки, допущені дії і бездіяльність відповідача стосуються конкретної фізичної особи, то позивач у відповідності до ч.2 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час подання позову; далі - КАС) належним чином скористався правом вибору суду, що має вирішувати розглядуваний спір.

Відповідно до ч.2 ст.312 та п.3 ч.1 ст.294 КАС (в редакції, чинній на час апеляційного розгляду справи) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 ч.1 ст.294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Повертаючи позовну заяву позивача, суд першої інстанції виходив із того, що дана справа не підсудна цьому адміністративному суду, а тому підлягають застосуванню положення п.6 ч.3 ст.108 КАС.

Такі висновки цього суду є помилковими з огляду на таке.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 звертався із заявами до НБУ у яких йшлося про проблеми у взаємовідносинах між ним та ПАТ стосовно неповернення коштів депозитного вкладу. У відповідь на одне із таких звернень відповідач 07.12.2015 №20-06008/96447 просив ПАТ розглянути заяву позивача щодо наведених вище обставин, надати відповідь заявнику, а також проінформувати НБУ у строк до 18.12.2015 (а.с.8).

Правила територіальної підсудності адміністративних справ, які визначають компетентний суд для розгляду і вирішення конкретної адміністративної справи, визначені ст.19 КАС (в редакції, чинній на час подання позову).

Відповідно до ч.1 ст.19 КАС адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.19 КАС передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Положенням ч.3 ст.108 КАС визначені підстави для повернення позовної заяви, перелік яких є вичерпним, зокрема відповідно до п.6 ч.3 ст.108 КАС, позовна заява повертається позивачеві у разі, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_2 за п.6 ч.3 ст.108 КАС, оскільки як вбачається з матеріалів справи та обгрунтування позовних вимог, позивач оскаржує протиправні дії та бездіяльність відповідача зазначаючи, що такі стосуться конкретно його інтересів та що ними порушуються його права, як споживача фінансових послуг, на повернення належних йому коштів за депозитними вкладами у ПАТ.

Відтак, позовна заява подана з дотриманням правил територіальної підсудності, що передбачені ч.2 ст. 19 КАС.

Вимог з приводу оскарження нормативно-правових актів НБУ чи іншого суб'єкта владних повноважень позивач в цьому позові не пред'являє.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Відтак, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до цього ж суду для продовження її розгляду по суті.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 320, 321, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2017 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повний текст виготовлений 6 лютого 2018 року.