Справа № 685/1720/17
Суддя: Бурлак Г. І.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 685/1720/17
Провадження № 2-а/685/2/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого: Бурлак Г. І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теофіполь справу за позовом ОСОБА_1 до Білогірського обєднання Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобовязання відповідача вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про зобовязання вчинити дії, мотивуючи його тим, що 31 липня 2017 року він досяг 60-річного віку та отримав право на пенсію за віком на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення", стаж його роботи перевищує 25 років. 01 серпня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії і розпорядженням Білогірського об'єднаного УПФ України в Хмельницькій області пенсія була призначена. Однак, відповідно до повідомлення Білогірського УПФ України в Хмельницькій області, стаж роботи позивача становить 38 років 6 місяців 14 днів; до страхового стажу не зараховано період роботи з 23.06.1980 по 07.02.1984 роки на Теофіпольському комбікормовому заводі, оскільки в трудовій книжці наказ про звільнення дописаний іншим чорнилом, а книги наказів за цей період до трудового архіву не здані; при підтвердженні вказаного періоду роботи довідкою про заробітну плату позивачу буде порахований страховий стаж. Позивач не може підтвердити період роботи довідкою про заробітну плату з 23 червня 1980 року по 31 грудня 1981 року, оскільки з 01 січня 1999 року Теофіпольський міжгосподарський комбікормовий завод не звітував до податкового органу; відповідно до довідки трудового архіву - за 1980 - 1981 роки книги по оплаті праці в архів не передані; Теофіпольський комбікормовий завод ліквідовано без правонаступників. Відмову відповідача у зарахуванні до його страхового стажу період роботи у Теофіпольському комбікормовому заводі з 23 червня 1980 по 07 лютого 1984 р вважає неправомірними, оскільки факт його роботи підтверджується записом у трудовій книжці.

В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги, оскільки відповідач зарахував до його трудового стажу період роботи з 1 січня 1982 року по 7 лютого 1984 року, тому просить зобов'язати відповідача зарахувати до його страхового стажу період роботи у Теофіпольському комбікормовому заводі з 23 червня 1980 по 31 грудня 1981 року та перерахувати розмір пенсії у зв'язку із збільшенням страхового стажу.

Представник позивача в судовому засіданні, підтримав заяву про зменшення позовних вимог, просив зарахувати до страхового стажу позивача період роботи у Теофіпольському комбікормовому заводі з 23 червня 1980 по 31.12.1981 року та перерахувати розмір пенсії у зв'язку із збільшенням страхового стажу.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заперечення, відповідно до якого при призначенні позивачу пенсії йому було обраховано страховий стаж 38 років 6 місяців 14 днів, до загального страхового стажу не зараховано період роботи з 26.06.1980 по 07.02.1984 р в Теофіпольському комбікормовому заводі на посаді електрика, оскільки трудова книжка заповнена з порушенням, а саме: в трудовій книжці наказ про звільнення дописаний іншим чорнилом, а книги наказів за цей період до трудового архіву не здані. 11 жовтня 2017 року позивач надав відповідачу архівну довідку, згідно з якою йому зараховано стаж для обрахунку пенсії з 01.01.1982 по 07.02.1984 р. Вважає, що управління ПФУ діяло в межах чинного законодавства, тому просив суд позовні вимоги залишити без задоволення.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв'язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня становлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Ч. 1 ст. 48 КЗпП України, статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачений порядок підтвердження трудового стажу та встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів,особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики,письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній )

В судовому засіданні встановлено, що згідно паспорта, позивач народився 31 липня 1957 року, тобто 31 липня 2017 року він досяг 60-річного віку. 01.08.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, яка йому була призначена (розпорядження від 04.10.2017 р). У трудовій книжці позивача, заповненої 12 липня 1975 року, згідно записів №11, зазначено, що 23 червня 1980 року він був прийнятий на роботу електриком Теофіпольського комбікормового заводу та зві¬льнений з роботи 07 лютого 1984 року. Згідно архівної довідки КУ «Теофіпольський районний трудовий архів» №580/09 від 17.09.2017 року ОСОБА_1 працював на Теофіпольському міжколгоспному комбікормовому заводі та отримував заробітну плату у період з 01.01.1982 р по 07.02.1984 р; за 1980 - 1981 роки книги по оплаті праці в архів не передані.

Враховуючи, що факт роботи позивача з 23.06.1980 по 31.12.1080 року підтверджується записами в трудовій книжці, інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників не передбачена вимога ведення трудової книжки одним чорнилом, суд вважає відмову відповідача неправомірною.

Виходячи з наведеного, керуючись ст 48 КЗпП України, ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення, ст. 6, 7, 20, 77, 242-243,245 КАС України, районний суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Білогірського обєднання Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобовязання відповідача вчинити дії задовольнити.

Зобовязати Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до страхового стажу для обчислення пенсії період роботи з 23 червня 1980 року по 31 грудня 1981 року та перерахувати розмір пенсії у зв'язку із збільшенням страхового стажу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий