Справа № 816/2014/17
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/2014/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Костіної А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Енергетичної митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2017 року Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" /надалі - позивач; ПрАТ "Полтавський ГЗК"/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Енергетичної митниці ДФС /надалі - відповідач/ про визнання протиправними та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації №UA903150/2017/00093 від 13 жовтня 2017 року та рішення про коригування митної вартості товарів від 13 жовтня 2017 року №UA903150/2017/000120/1.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що декларантом ОСОБА_3 до митного посту "Полтава-енергетичний" подану митну декларацію №UA903150/2017/002086 від 03 жовтня 2017 року та документи з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару "ТОПЛИВО ДИЗЕЛЬНЕ ГНГ 27410000 ЕТСНГ 214039 30/ООН 1202 ТОПИВО ДИЗЕЛЬНОЕ соотв. стандарту EN-590:2009 (Топливо дизельное ДТ-Л-К5, сорт С) 3, АК № 315". Митна вартість товару заявлена позивачем за основним методом, тобто за ціною договору/контракту щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та склала 505,53 дол. США за одну метричну тону. Декларанта ОСОБА_3 було ознайомлено з необхідністю подання додаткових документів, проведено процедуру консультування. Рішенням Енергетичної митниці ДФС №UA903150/2017/000120/1 від 13 жовтня 2017 року митну вартість імпортованих товарів скориговано за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів та визначено митну вартість на рівні 429,74 Євро за одну метричну тону палива, а також складено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA903150/2017/00093 від 13 жовтня 2017 року.

Позивач вважає, що ним було надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України. Зазначає, що у Енергетичної митниці ДФС (м/п "Полтава-енергетичний") відсутні документи чи інші докази, які спростовують контрактну ціну оцінюваних товарів, об'єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у статті 58 Митного кодексу України. Крім того, позивач вважає, що відповідач не підтвердив наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відтак, позивач вважає, що ПрАТ "Полтавський ГЗК" подано відповідачу достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, тому заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам статті 58 Митного кодексу України. Натомість коригування відповідачем митної вартості здійснено неправомірно з порушенням частини 3 статті 53, частини 6 статті 54, частини 1 статті 55 Митного кодексу України та всупереч правилам, визначеним статтею 58 цього Кодексу.

Ухвалами Полтавського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року провадження у справі за даним адміністративним позовом відкрито, закінчено підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

30 листопада 2017 року представником позивача подано до суду додаткові пояснення /а.с. 75-77/, за змістом яких 05.09.2017 позивачем подано до митного органу декларацію №UA903150/2017/001770 /тимчасову по формулі/, у якій позивач самостійно задекларував вартість товару за другорядним методом за ціною договору щодо ідентичних товарів в розмірі 468,58 дол. США за одну метричну тону з метою уникнення зупинення митного оформлення на початкових стадіях. При оформленні фінальної декларації №UA903150/2017/002086 від 03.10.2017 позивач задекларував товар за основним методом - за ціною контракту в розмірі 505,53 дол. США на одну метричну тону. Вважає, що митний орган повністю проігнорував порядок ціноутворення кінцевої вартості на дизельне паливо за контрактом №20/07/17-PF/FERR, оскільки фінальна вартість палива формується відповідно до міжнародних котирувань, опублікованих у балетні "PLATT'S EUROPEAN MARKETSCAN" та закріплюється у додатковій угоді до контракту. Пояснює, що вартість палива відповідно до експортної декларації "Мозирський НПЗ" №А14315/300817/0008549 та рахунку - фактури від 30.08.2017 № 180 складає 435 Євро за 1 тону (524 дол. США) є більшим значенням від фінальної вартості позивача 505,53 дол. США за одну тону, що пояснюється врахуванням позивачем у розрахунку біржових котирувань.

01 грудня 2017 року засобами поштового зв'язку до суду надійшли письмові заперечення проти адміністративного позову, у яких відповідач просить повністю відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що під час проведення митного контролю за результатами контролю правильності визначення митної вартості товару було виявлено розбіжності, а саме: згідно рахунка від 04.09.2017 № PF-2017-143 ціна товару складає 505,53 дол. США за тону, тоді як згідно рахунка від 05.09.2017 № 180/О ціна того ж товару складає 429,74 Євро за тону, що в перерахунку на дату тимчасової декларації (05.09.2017) складає 511,61 дол. США за тону. Відповідно до частини 5 статті 55, частини 4 статті 57 Митного кодексу України у порядку проведення консультації Енергетична митниця ДФС проінформувала декларанта, що надані до митного оформлення документи містять розбіжності, а також те, що декларантом не подані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, митна вартість товару може бути визначена за ціною договору щодо ідентичних товарів на підставі рахунка від 05.09.2017 № 180/О за ціною 429,74 Євро за тону. За результатами проведених консультацій Енергетичною митницею ДФС за методом - ціною договору щодо ідентичних товарів було винесено рішення про коригування митної вартості №UA903150/2017/000120/1 від 13 жовтня 2017 року та видано картку відмови у митному оформленні №UA903150/2017/00093 від 13 жовтня 2017 року, у зв'язку з тим, що заявлена декларантом митна вартість не може бути визнана, оскільки згідно даних, що містяться в рахунку від 05.09.2017 № 180/О, ціна товару є вищою, ніж задекларований рівень митної вартості товару. Разом з тим, декларантом визначено митну вартість без врахування вказаних документів, відповідно до пункту 1 частини 6 статті 54 Митного кодексу України декларантом невірно проведено розрахунок митної вартості.

Відповідач також зазначає, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності, у тому числі, наявні розбіжності у назвах заголовків котирувань, опублікованих в "PLATT'S EUROPEAN MARKETSCAN" та назвах заголовків, публікація яких в "PLATT'S EUROPEAN MARKETSCAN" передбачена умовами контракту. Лист від 27.09.2017 № 4670/12076, що підписаний начальником СЗ ПАО "Полтавський ГЗК" ОСОБА_4, містить розрахунок кінцевої ціни за формулою, один показник із складових якої - "К" містить визначення, у якому зазначено назви заголовків котирувань, опублікованих в "PLATT'S EUROPEAN MARKETSCAN", що відрізняються від назв заголовків, що вказані у контракті. Вказує, що позивачем подано до суду додаткову угоду № 1 до контракту №20/07/17-PF/FERR, яка не надавалася ним до митного оформлення, а сума, зазначена у платіжному дорученні №604 відрізняється від суми, що зазначена в інвойсі, який міститься в графі 70 призначення. Крім того, в графі 57 платіж здійснений на відмінний світ-рахунок від рахунку, зазначеному в договорі та фінальному інвойсі. Відповідач зазначає, що за ланцюгом поставки вищезазначеного товару ВАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) - SIA PAULINA FONS - треті особи - Роснефть Трейд Лимитед - ООО "РН - Транс Запад" (Білорусь) наявні інвойси (рахунки-фактури відправника), ціни в яких більші, ніж митна вартість, заявлена позивачем /а.с. 83-90/.

13.12.2017 представником позивача подано до суду додаткові пояснення /а.с. 150-152/, у яких надано пояснення щодо заповнення залізничної накладної в частині відсутності штемпеля ст. Словечно, зазначено пояснення щодо розбіжностей у платіжних дорученнях. Також пояснено, що позивачем надано до митного органу фінальний інвойс № РF-2017-143 від 04.09.2017 як документ, що підтверджує кінцеву вартість дизельного палива, та платіжні доручення. Щодо різного написання заголовків котирувань, про які зазначає відповідач, пояснює, що у документах, що надавалися до митного оформлення допущено зміну порядку послідовності слів, а також у заголовку FOB Rotterdam barges, в редакції контракту вказано додаткові ознаки /NORTHWEST EUROPE/ з найменувань підгруп, в яких публікуються котирування.

26.12.2017 судом постановлено ухвалу про витребування доказів та на підставі частини 2 статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено перерву в судовому засіданні до 14:00 26 січня 2018 року.

23.01.2018 засобами поштового зв'язку до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача /а.с. 232-236/, у яких зазначено, що митна вартість товару визначена відповідачем за ціною договору щодо ідентичних товарів, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів та є однакові за всіма фізичними характеристиками на підставі рахунку від 05.09.2017 №180/О на рівні 429,74 Євро за тону. Пояснює, що відповідно до пункту 4 контракту №20/07/17-PF/FERR від 20.07.2017 кінцева ціна товару зазначається сторонами в додатку до даного контракту та у фінальному інвойсі продавця. Однак, при митному оформленні додаткову угоду не надано. Зазначає, що при митному оформленні товару з тієї ж країни і час експорту якого збігається з часом експорту оцінюваних товарів та є однакові за всіма фізичними характеристиками виявилася лише одна вартість на підставі рахунку від 05.09.2017 №180/О. Пояснює, що база даних програмно не генерує інші декларації, митне оформлення яких уже здійснено через відсутність інших товарів, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів та є однаковими за всіма фізичними характеристиками, а тому витяг з бази не позиціонується на ту декларацію, митне оформлення у якій відмовлено, та на яку винесено оскаржуване рішення про коригування митної вартості.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 січня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування у позивача оригіналу "счет-фактура № 180/О", поданого до митного оформлення разом із митною декларацією №UА903150/2017/002086 з штампом під митним контролем Житомирської митниці ДФС.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка ОСОБА_4, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Судом встановлено, що ПрАТ "Полтавський ГЗК" /ідентифікаційний код 00191282/ зареєстроване як юридична особа 05.01.1995, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 41-46/.

20.07.2017 року між ПрАТ "Полтавський ГЗК" (покупець) та Компанію SIA "PAULINA FONS" (Латвія) (постачальник) укладено контракт № 20/07/17-PF/FERR /а.с. 19-24/, за умовами якого продавець продає, а покупець купує на умовах DAP станція прикордонного переходу Республіка Білорусь ст. Словечно експ. - кордон України Бережесть експ. станція призначення - Золотнишино ПЗД, під'їзні колії споживача, код станції 425603, Україна: 2500,00 метричних тони (Розуміється 1,0 (одна) метрична тона = 1000,0 кг (+-10%) в опціоні продавця паливо дизельне ДТ-Л-К5, сорт С, виробництва ВАТ "Нафтан" та/або ВАТ "МНПЗ" (далі - товар), країна походження товару - Республіка Білорусь /пункт 1 контракту/.

Відповідно до пункту 4 цього контракту вартість товару визначається в доларах США. Попередня ціна товару на умовах DAP станція прикордонного переходу Республіка Білорусь ст. Словечно експ. - кордон України Бережесть експ. складає 468,58 доларів США за 1 мт. Попередня ціна товару по контракту складає 1171450,00 (один мільйон сто сімдесят одна тисяча чотириста п'ятдесят і 00/100) доларів США (USD) (+-10%). Кінцева ціна товару на умовах DAP станція прикордонного переходу Республіка Білорусь ст. Словечно експ.- кордон України Бережесть експ., станція призначення - Золотнишино ПЗД розраховується сторонами по зазначеній нижче формулі по закінченню котирувального періоду: Ц=(К+D), де: Ц - кінцева ціна товару в дол. США за 1 метричну тону; К - середнє значення із середніх котирувань на "ULSD 10PPM" під заголовком "CARGOES CIF new/BASIS ARA" і середніх котирувань на "DIESEL 10PPM" під заголовком "NORTHWEST EUROPE BARGES FOB ROTTERDAM", опублікованих в "PLATT'S EUROPEAN MARKETSCAN", по всім котирувальним дням з 01 серпня 2017 р. по 31 серпня 2017 р.; D - величина правки, узгоджена сторонами для даної поставки, складає 22,50 дол. США за 1 метричну тону.

Кінцева ціна товару зазначається сторонами в додатку до даного контракту та у фінальному інвойсі продавця. Даний додаток оформляється продавцем та підписується сторонами після відвантаження усієї кількості товару по даному контракту і закінчення котирувального періоду.

Кінцева ціна розраховується не пізніше 3-го числа місяця, наступного за узгодженим котирувальним періодом. Правило закруглення не застосовується для проміжних розрахунків. Кінцева ціна за одиницю продукції має бути закруглена до 2 (два) знака після коми, із застосуванням наступного арифметичного правила: якщо третє число після коми рівняється або більше п'яти (5), то друге число після коми повинно бути закруглене в бік підвищення до наступного числа. Якщо третє число після коми менше п'яти (5), то друге число після коми не змінюється.

05.09.2017 позивачем подано до митного органу тимчасову митну декларацію ІМ 40 ТФ №UА903150/2017/001770 /а.с. 15/ на загальну суму за рахунком 250010,86 USD (графа 22), на " 1. Паливо дизельне ДТ-Л-К5 сорт С-533550 кг. (643,296 тис.л. при 15 град. Цельс.) СТБ 1658-2015. Суміш аліфатичних вуглеводнів (вміст більше 70 мас.%), з незначними домішками ароматичних сполук. Важкий дистилят, газойль. Фракційний склад: при 250 град. С переганяється 37,4 об.% (включаючи втрати), при 350 град. С переганяється 95,9 об.%. (включаючи втрати). Маса частки сірки - 0,00075 мас.%. Температура спалаху в закритому тиглі +74,0 град. С (не містить біодизель). Використовується в якості дизельного палива.".

У вказаній тимчасовій митній декларації №UА903150/2017/001770 від 05.09.2017 позивачем зазначено ціну товару: 250010,8600 USD (графа 42), самостійно розраховану за другорядним методом визначення митної вартості, про що зазначено у графі 43 цієї декларації.

До вказаної тимчасової митної декларації №UА903150/2017/001770 позивачем надавалися наступні документи, про що зазначено у графі 44 даної декларації:

- сертифікат відповідності UA1.145.0003693-17 від 17.03.2017 /а.с. 39/;

- рахунок-фактура (інвойс) PF-А-2017-064 від 30.08.2017 /а.с. 32/;

- накладна № 21651926 від 30.08.2017 /а.с. 26/ ;

- декларація про походження товару № 0380 від 30.08.2017;

- рахунок - фактура № 180 від 30.08.2017 /а.с. 30/;

- контракт № 20/07/17-PF/FERR від 20.07.2017 /а.с. 19-24/;

У поясненні на товар до графи 44 також зазначено про такі документи:

- інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампа "Радіологічни): №0722 від 30.08.2017;

- НОМЕР_1 від 29.08.2017 /а.с. 38/;

- копія митної декларація країни відправлення №14315/300817/0008549 від 30.08.2017 /а.с.28-29/.

03.10.2017 позивачем було подано до митного органу митну декларацію ІМ 40 ДТ №UА903150/2017/002086 /а.с. 99-100/ на загальну суму за рахунком 269725,53 USD (графа 22), на " 1. Паливо дизельне ДТ-Л-К5 сорт С-533550 кг. (643,296 тис.л. при 15 град. Цельс.) СТБ 1658-2015. Суміш аліфатичних вуглеводнів (вміст більше 70 мас.%), з незначними домішками ароматичних сполук. Важкий дистилят, газойль. Фракційний склад: при 250 град. С переганяється 37,4 об.% (включаючи втрати), при 350 град. С переганяється 95,9 об.%. (включаючи втрати). Маса частки сірки - 0,00075 мас.%. Температура спалаху в закритому тиглі +74,0 град. С (не містить біодизель). Використовується в якості дизельного палива.".

У митній декларації №UА903150/2017/002086 від 03.10.2017 позивачем зазначено ціну товару - 269725,5300 USD (графа 42), самостійно розраховану за основним методом визначення митної вартості, про що зазначено у графі 43 цієї декларації.

До вказаної митної декларації №UА903150/2017/002086 від 03.10.2017 позивачем додавалися наступні документи, про що зазначено у графі 44 даній декларації та зафіксовано у картці відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA903150/2017/00093 /а.с. 95-96/:

- сертифікат відповідності UA1.145.0003693-17 від 17.03.2017 /а.с. 118/;

- рахунок-фактура (інвойс) PF-2017-143 від 04.09.2017 /а.с. 105/;

- рахунок-фактура (інвойс) PF-А-2017-064 від 30.08.2017 /а.с. 104/;

- накладна УМВС № 21651926 від 30.08.2017 /а.с.116-117/ ;

- декларація про походження товару № 0380 від 30.08.2017;

- рахунок про здійснення платежів третім особам на користь продавця: рахунок-фактура № 180 від 30.08.2017 /а.с.106/;

- рахунок про здійснення платежів третім особам на користь продавця: рахунок-фактура № 180/О від 05.09.2017 /а.с.107/;

- некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість (крім позначених кодами 3001-3021, 3023): розрахунок ціни № 4670/12076 від 27.09.2017 /а.с. 108-109/;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується: №20/07/17-PF/FERR від 20.07.2017 /а.с. 110-115/;

- інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампа "Радіологічни): №0722 від 30.08.2017;

- інші некласифіковані документи: НОМЕР_1 від 29.08.2017 /а.с. 119-120/;

- копія митної декларація країни відправлення №14315/300817/0008549 від 30.08.2017 /а.с. 121-122/.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що ним дійсно було підписано лист №4670/12076 від 27.09.2017, у якому розраховано ціну, оскільки ОСОБА_5 працює начальником служби закупівель ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат".

За результатами проведеної процедури консультації між митним органом та декларантом відповідачем було сформовано та направлено позивачу 03.10.2017 електронне повідомлення, у якому зазначено, що документи, які надані для підтвердження митної вартості товару містять розбіжності, а саме: згідно рахунка від 04.09.2017 № PF-2017-143 ціна товару складає 505,53 дол. США за тону, а згідно рахунка від 05.09.2017 № 180/О ціна товару складає 429,74 Євро за тону, що в перерахунку на дату тимчасової декларації (05.09.2017) складає 511,61 дол. США за тону. На підставі частини 3 статті 53 Митного кодексу України декларанта зобов'язано протягом 10 календарних днів надати документи для підтвердження кінцевої вартості товару, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначена (в тому числі цінові доповнення); 2) виписки з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; 4) розрахунки про оплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) /а.с. 101/.

На підтвердження митної вартості до митної декларації №UА903150/2017/002086 від 03.10.2017 позивачем додатково подано до митного органу такі документи: платіжне доручення № 568 від 14.08.2017; платіжне доручення № 574 від 17.08.2017; платіжне доручення № 604 від 12.09.2017 /а.с. 123-126/.

13.10.2017 Енергетичною митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА903150/2017/000120/1 /а.с. 97-98/, яким із застосуванням другого методу визначено митну вартість товару в загальній сумі 229287,78 Євро за товар: " 1. Паливо дизельне ДТ-Л-К5 сорт С-533550 кг. (643,296 тис.л. при 15 град. Цельс.) СТБ 1658-2015. Суміш аліфатичних вуглеводнів (вміст більше 70 мас.%), з незначними домішками ароматичних сполук. Важкий дистилят, газойль. Фракційний склад: при 250 град. С переганяється 37,4 об.% (включаючи втрати), при 350 град. С переганяється 95,9 об.%. (включаючи втрати). Маса частки сірки - 0,00075 мас.%. Температура спалаху в закритому тиглі +74,0 град. С (не містить біодизель). Використовується в якості дизельного палива." в кількості 533550 кг із розрахунку вартості за одиницю - 0,4297 Євро.

Також Енергетичною митницею ДФС прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА903150/2017/00093, якою за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №UА903150/2017/002086 від 03.10.2017 у звязку тим, що у процесі митного оформлення з'ясовано, що декларантом невірно проведений розрахунок митної вартості, чим порушено вимоги статей 52, 53 Митного кодексу України / а.с. 95-96/.

Таким чином, відповідачем прийнято картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UА903150/2017/00093, а не картку відмови у прийнятті митної декларації, як зазначено позивачем у позовній заяві.

Не погодившись із зазначеними вище рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 246 Митного кодексу України /у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин/ метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з приписами частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (частина 1 статті 257 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 2, 3 статті 257 Митного кодексу України електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Митна декларація та інші документи, подання яких органам доходів і зборів передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Згідно з частиною 8 статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: 1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення; 2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору; 3) відомості про найменування країн відправлення та призначення; 4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери; 5) відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД;ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів; 6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати: а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в) суми митних платежів; г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3 1 цього Кодексу; ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів; д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати); 7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови; 8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України; 9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу; 10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно з частинами 1, 2 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Частиною 1, 2 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

В силу частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Частиною 1 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 2-7 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частини 1, 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, обов'язок доведення митної ціни товару лежить на позивачеві. При цьому орган доходів і зборів у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може витребувати додаткові документи.

Частиною 2 статті 57 Митного кодексу України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (частина 3 статті 58 Митного кодексу України).

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 статті 57 Митного кодексу України).

За частиною 1 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Із вищенаведеного слідує, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і підставою його незастосування є, наявність обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів та якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.

Відповідно до частини 9 статті 58 Митного кодексу України розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Судом встановлено, що 03.10.2017 позивачем подано до митного органу митну декларацію ІМ 40 ДТ №UА903150/2017/002086 /а.с. 99-100/ на загальну суму за рахунком 269725,53 USD (графа 22), на " 1. Паливо дизельне ДТ-Л-К5 сорт С-533550 кг. (643,296 тис.л. при 15 град. Цельс.) СТБ 1658-2015. Суміш аліфатичних вуглеводнів (вміст більше 70 мас.%), з незначними домішками ароматичних сполук. Важкий дистилят, газойль. Фракційний склад: при 250 град. С переганяється 37,4 об.% (включаючи втрати), при 350 град. С переганяється 95,9 об.%. (включаючи втрати). Маса частки сірки - 0,00075 мас.%. Температура спалаху в закритому тиглі +74,0 град. С (не містить біодизель). Використовується в якості дизельного палива.", у якій зазначено ціну товару - 269725,5300 USD (графа 42), самостійно розраховану за основним методом визначення митної вартості, про що зазначено у графі 43 цієї декларації, а також подано пакет документів, які описано вище.

Водночас, позивачем у порушення вимог пункту 2 частини 2 статті 53 Митного кодексу України не надано до Енергетичної митниці ДФС додаткову угоду № 1 від 04.09.2017 до контракту №20/07/17-PF/FERR від 20.07.2017, копію якої надано до суду /а.с. 25/, та яка згідно умов контракту №20/07/17-PF/FERR від 20.07.2017 є обов'язковим документом поряд із фінальним інвойсом продавця, у якому зазначається кінцева ціна товару, оскільки відповідно до вимог пункту 4 контракту №20/07/17-PF/FERR від 20.07.2017 кінцева ціна товару зазначається сторонами в додатку до даного контракту та у фінальному інвойсі продавця. Даний додаток оформляється продавцем та підписується сторонами після відвантаження усієї кількості товару по даному контракту і закінчення котирувального періоду. /а.с. 20/.

До вказаної митної декларації №UА903150/2017/002086 від 03.10.2017 позивачем додавалися, серед іншого, інвойс № PF-2017-143 від 04.09.2017 /а.с. 105/, рахунок-фактура № 180 від 30.08.2017 /а.с.106/ та рахунок-фактура № 180/О від 05.09.2017 /а.с.107/.

Зазначені вище документи містять різні відомості про ціну товару за одну тону, а саме:

- згідно рахунку - фактури (інвойс) PF-2017-143 від 04.09.2017 /а.с. 105/ ціна товару складає 505,53 дол. США за 1 м/т;

- згідно рахунку - фактури № 180/О від 05.09.2017 /а.с.107/ ціна товару складає 429,74 Євро за тону, що в перерахунку на дату тимчасової декларації (05.09.2017) складає 511,61 дол. США за тону;

- згідно рахунку - фактури № 180 від 30.08.2017 /а.с.106/ ціна товару складає 435,67 Євро за одну тону, що в перерахунку на 30.08.2017 складає 524,895 дол. США за тону.

З огляду на вищевикладене, оскільки вказані вище документи містили різні відомості про вартість одного і того самого товару, суд погоджується з доводами відповідача про наявність у відповідача обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо митної вартості товару.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відтак, суд не бере до уваги доводи відповідача про розбіжності наявні у назвах заголовків котирувань, опублікованих в "PLATT'S EUROPEAN MARKETSCAN", назвах заголовків, публікація яких в "PLATT'S EUROPEAN MARKETSCAN" передбачена умовами контракту та назвах заголовків котирувань, що вказані у листі від 27.09.2017 № 4670/12076, підписаному начальником СЗ ПАО "Полтавський ГЗК" ОСОБА_4, оскільки вказані доводи відповідача не були покладені в основу оскаржуваних у даній адміністративній справі рішень, хоча контракт №20/07/17-PF/FERR від 20.07.2017, лист від 27.09.2017 № 4670/12076 та роздруківка з "PLATT'S EUROPEAN MARKETSCAN" надавалася позивачем до органу доходів і зборів /а.с. 108-115/.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем було сформовано та направлено позивачу 03.10.2017 електронне повідомлення, у якому зазначено, що документи, які надані для підтвердження митної вартості товару містять розбіжності, а саме: згідно рахунка від 04.09.2017 № PF-2017-143 ціна товару складає 505,53 дол. США за тону, а згідно рахунка від 05.09.2017 № 180/О ціна товару складає 429,74 Євро за тону, що в перерахунку на дату тимчасової декларації (05.09.2017) складає 511,61 дол. США за тону. На підставі частини 3 статті 53 Митного кодексу України декларанта зобов'язано протягом 10 календарних днів надати документи для підтвердження кінцевої вартості товару, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначена (в тому числі цінові доповнення); 2) виписки з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; 4) розрахунки про оплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) /а.с. 101/.

На підтвердження митної вартості до митної декларації №UА903150/2017/002086 від 03.10.2017 позивачем додатково подано до митного органу такі документи: платіжне доручення № 568 від 14.08.2017; платіжне доручення № 574 від 17.08.2017; платіжне доручення № 604 від 12.09.2017 /а.с. 123-126/.

Інших документів позивачем до митного органу не надано.

Дослідженням копій зазначених вище платіжних доручень, що містяться у матеріалах справи /а.с. 124-126/, встановлено, що платіжним дорученням № 568 від 14.08.2017 здійснено оплату товару за контрактом №20/07/17-PF/FERR від 20.07.2017, за інвойсом № PF-А-2017-042 від 02.08.2017, інвойсом № PF-А-2017-043 від 04.08.2017, про що зазначено у графі 70 цього платіжного доручення /а.с. 124/, а платіжним дорученням № 574 від 17.08.2017 здійснено оплату товару за контрактом №20/07/17-PF/FERR від 20.07.2017, за інвойсом № PF-А-2017-044, № PF-А-2017-045, № PF-А-2017-047 від 04.08.2017, про що зазначено у графі 70 цього платіжного доручення /а.с. 125/.

Відтак, вказані платіжні доручення № 568 від 14.08.2017 та № 574 від 17.08.2017 не стосуються оцінюваного товару, зазначеного у митній декларації №UА903150/2017/002086 від 03.10.2017 /а.с. 105/.

У графі 70 "призначення платежу" платіжного доручення № 604 від 12.09.2017 зазначено реквізити контракту №20/07/17-PF/FERR від 20.07.2017 та інвойсу №PF-2017-143 від 04.09.2017 /а.с. 126/.

Водночас, вказаним платіжним дорученням № 604 від 12.09.2017 сплачено кошти в сумі 338333,92 дол. США, тоді як у митній декларації №UА903150/2017/002086 від 03.10.2017 зазначено, що загальна сума товару за рахунком складає 269725,53 дол. США (графа 22) /а.с. 99/, тобто із розрахунку 505,53 дол. США за одну метричну тону.

Таким чином, інвойс №PF-2017-143 від 04.09.2017 містить відомості про ціну товару пального дизельного ДТ-Л-К5, сорт С - 505,53 дол. США за одну метричну тону, відповідно ціна 533550 кг вказаного товару становила би: 269725,53 дол. США.

Проте, платіжним дорученням №604 від 12.09.2017 сплачено кошти в сумі 338333,92 дол. США та із вказаного платіжного доручення № 604 від 12.09.2017 неможливо достовірно встановити, за яку саме кількість товару позивачем було здійснено оплату вказаним платіжним дорученням, а відтак і неможливо підтвердити заявлену позивачем митну вартість із розрахунку 505,53 дол. США за одну метричну тону.

Отже, оскільки митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування основного методу, згідно положень частини 1 та 6 статті 57 Митного кодексу України підлягає застосуванню наступний метод - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

За результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів встановлено та зафіксовано у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UА903150/2017/000120/1 від 13.10.2017 /а.с. 97-98/, що заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана, оскільки згідно даних, що містяться в рахунку від 05.09.2017 № 180/О ціна товару є вищою, ніж задекларований рівень митної вартості товару. Разом з тим, декларантом визначено митну вартість без врахування вказаних документів, відповідно до пункту 1 частини 6 статті 54 Митного кодексу України декларантом невірно проведено розрахунок митної вартості. Зазначено, що відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору не може бути застосований, оскільки відомості не підтверджено документально. Митна вартість товару визначена за ціною договору щодо ідентичних товарів на підставі рахунку від 05.09.2017 № 180/О на рівні 429,74 Євро за тону.

Представником позивача ОСОБА_6 надано до суду письмові пояснення, за змістом яких рахунок № 180/О від 05.09.2017 наданий Приватному акціонерному товариству "Полтавський ГЗК" його контрагентом SIA "PAULINA FONS" та подавався до митного органу як доказ походження товару та відвантаження його із заводу виробника Мозирського НПЗ /а.с. 222/.

Дослідженням копії рахунку - фактури № 180/О від 05.09.2017 /а.с.107/ та копії рахунку - фактури № 180 від 30.08.2017 /а.с. 106/, які надавалися позивачем до митного органу разом із митною декларацією №UА903150/2017/002086 від 03.10.2017, встановлено, що у вказаних рахунках - фактурах на паливо дизельне ДТ-Л-К5 сорт С у кількості 533,550 тони в якості постачальника зазначено "ООО "РН-Транс Запад", в якості вантажновідправника вказано - "ОАО "Мозырский НПЗ", в якості покупця зазначено - "Роснефть Трейд Лимитед" Кипр, а в якості вантажоотримувача вказано ПрАТ "Полтавський ГЗК".

У вказаних рахунках - фактурах № 180/О від 05.09.2017 /а.с.107/ та № 180 від 30.08.2017 відсутні відомості про контрагента позивача за контрактом №20/07/17-PF/FERR від 20.07.2017 - Компанію SIA "PAULINA FONS" (Латвія).

У митній декларації країни відправлення №А14315/300817/0008549 від 30.08.2017 в якості відправника вказано - ОАО "Мозырский НПЗ, в якості декларанта зазначено ООО "РН-Транс Запад, а отримувачем зазначено - ПрАТ "Полтавський ГЗК". У вказаній декларації в якості додатка зазначено рахунок - фактуру № 180 від 30.08.2017 /а.с. 121-122/. Загальна вартість товару у кількості 533550 кг згідно декларації №А14315/300817/0008549 від 30.08.2017 зазначена у сумі 232451,73 Євро (графа 22), тобто із розрахунку 435,67 Євро за одну метричну тону, тобто виходячи з ціни, зазначеної у рахунку - фактурі № 180 від 30.08.2017/а.с. 106/.

У накладній № 21651926, яка також надавалася позивачем до митного органу разом із митною декларацією №UА903150/2017/002086 від 03.10.2017, ПрАТ "Полтавський ГЗК" вказаний у якості отримувача та у графі 25 накладної № 21651926 зазначено, що власником вантажу є ПрАТ "Полтавський ГЗК" за контрактом №20/07/17-PF/FERR від 20.07.2017 з Компанією SIA PAULINA FONS, дог. від 29.12.2016 № 08-16/12.

Вказана накладна № 21651926 також зазначена в митній декларації країни відправлення №А14315/300817/0008549 від 30.08.2017 в якості додатка.

Отже товар, зазначений у рахунках - фактурах № 180/О від 05.09.2017 /а.с.107/ та № 180 від 30.08.2017 /а.с. 106/ та товар, зазначений у митній декларації №UА903150/2017/002086 від 03.10.2017 - фактично є одним і тим самим товаром.

Частинами 1, 2 статті 57 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Таким чином товар, зазначений у рахунках - фактурах № 180/О від 05.09.2017 /а.с.107/ та № 180 від 30.08.2017 /а.с. 106/, є тим самим товаром, що і вказаний у митній декларації №UА903150/2017/002086 від 03.10.2017, тому він є однаковим за всіма ознаками з оцінюваним товаром, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна виробництва, виробник, що продається на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту якого повністю збігається з часом експорту оцінюваного товару, тобто є більш ідентичний ніж товар, що зазначений у наданій позивачем до суду копії митної декларації ІМ 40 ДТ № UА903150/2017/002043 від 29.09.2017 /а.с. 204/.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач використав вартість товару, визначену у рахунку-фактурі № 180/О від 05.09.2017 (429,74 Євро за тону) /а.с.107/, яка є меншою за вартість того ж самого товару відповідно до рахунку-фактури № 180 від 30.08.2017 (435,67 Євро за тону) /а.с. 106/.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про дефектність рахунку-фактури № 180/О від 05.09.2017, яку він пов'язує з відсутністю на ньому штампу під митним контролем Житомирської митниці ДФС, оскільки вказаний рахунок-фактура № 180/О від 05.09.2017 був отриманий відповідачем під час митного оформлення товару від позивача разом із митною декларацією №UА903150/2017/002086 від 03.10.2017, відповідно досліджувався відповідачем та у оскаржуваних рішеннях відсутні будь-які зауваження до рахунку-фактури № 180/О від 05.09.2017. Натомість, відповідачем самостійно покладено рахунок-фактуру № 180/О від 05.09.2017 в основу оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UА903150/2017/000120/1 від 13.10.2017.

Суд зазначає, що покладення в основу оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UА903150/2017/000120/1 від 13.10.2017 рахунку-фактури №180/О від 05.09.2017, а не рахунку-фактури № 180 від 30.08.2017 не порушує прав та інтересів позивача, оскільки вартість товару у рахунку-фактурі № 180/О від 05.09.2017 (429,74 Євро за тону) є меншою за вартість товару згідно рахунку-фактури № 180 від 30.08.2017 (435,67 Євро за тону), та у разі застосування відповідачем вартості товару згідно рахунку-фактури № 180 від 30.08.2017 (435,67 Євро за тону) сума коригування була би більшою ніж сума коригування, що зазначена у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UА903150/2017/000120/1 від 13.10.2017.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UА903150/2017/000120/1 від 13.10.2017 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА903150/2017/00093 прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені вимогами Митного кодексу України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано та своєчасно, а тому підстави для визнання їх протиправними та скасування відсутні.

Таким чином, позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 241-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (місцезнаходження: 39802, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, 16, ідентифікаційний код: 00191282) до Енергетичної митниці ДФС (місцезнаходження: 04215, м. Київ, вул. Світлицького, 28-А, ідентифікаційний код: 39442252) про визнання протиправними та скасування рішень -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 05 лютого 2018 року.

Суддя С.С. Сич