Справа № 234/17178/17
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року справа №234/17178/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д., суддів Гайдара А.В., Ястребової Л.В.,

секретар судового засідання Терзі Д.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2017 року у справі №234/17178/17 (головуючий 1 інстанції - Бакуменко А.В.) за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ у м. Краматорську Донецької області №115 від 04.10.2017 року про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах ; зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача в ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» відповідно до довідки №211 від 22.03.2017 року та в ПАТ «Макіївкокс» відповідно до довідки №012-к від 28.02.2017 року; зобовязати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням спірних періодів з моменту звернення за призначенням пенсії.

В обгрунутвання зазначив, що 25.09.2017 року звернувся до УПФУ у м. Краматорську Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням відповідача №115 від 04.10.2017 року відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в звязку з відсутністю пільгового стажу.

Управління протиправно не зарахувало до пільгового стажу спірний період роботи позивача, оскільки цей період підтверджено записами в трудовій книжці, уточнюючими довідками.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2017 року позов задоволено.

Визнано противоправним та скасовано рішення УПФУ у м. Краматорську Донецької області № 115 від 04.10.2017року про відмову в призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах, згідно до п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» .

Зобовязано відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи за списком № 1 в ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» відповідно до довідки № 211 від 22.03.2017 року та в ПАТ «Макіївкокс» відповідно до довідки № 012-к від 28.02.2017 року.

Зобовязано УПФУ у м. Краматорську Донецької призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, з урахуванням включеного страхового стажу роботи на ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» відповідно до довідки № 211 від 22.03.2017 року та в ПАТ «Макіївкокс» відповідно до довідки № 012-к від 28.02.2017 року, з 25 вересня 2017 року.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що зарахувати спірні періоди праці позивача не має можливості, оскільки пільговий стаж не підтверджено належними документами.

Надані документи є недійсними, оскільки видані підприємством, яке не перереєструвалося на підконтрольній українській владі території. Також видано підприємством, яке перереєструвалося на підконтрольній території, проте на штампі уточнюючої довідки зазначено м. Макіївка, що викликає сумнів в достовірності наданої довідки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу: представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника позивача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановила наступне.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_3 він працював:

на Макіївському металургійному комбінаті (ВАТ «ММК») електрозварником ручної зварки, електрозварником цеха ремонту прокатного обладнання з 18.09.1985 року по 28.04.1986 року, з 17.08.1988 року по 09.04.1992 року, з 10.04.1992 року по 06.12.1994 року;

на ПрАТ «Макіївкокс» слюсарем-ремонтником цеху улавлювання хімічних продуктів коксування, апаратчиком отримання сульфата амонія цеха улавлювання хімічних продуктів коксування з 13.07.2011 року по 28.02.2017 року (а.с.8-16)

Уточнюючою довідкою №211 від 22.03.2017 року, виданою ВАТ «ММК», підтверджується, що ОСОБА_3 працював повний робочий день на ВАТ «ММК» в цеху ремонту прокатного обладнання з 18.09.1985 року по 28.04.1986 року, з 17.09.1988 року по 09.04.1992 року, з 10.04.1992 року по 06.12.1994 року в виробництві «металургійне виробництво» (чорні метали) прокатне виробництво» електрозварником ручної зварки, електрогазозварником, що передбачено Списком №1.

Уточнюючою довідкою №012к від 28.02.2017 року, виданою ПАТ «Макіївкокс», підтверджується, що ОСОБА_3 працював повний робочий день на ПрАТ «Макіївкокс» з 21.04.2011 року по 28.02.2017 року в коксохімічному виробництві слюсарем ремонтником цеху уловлювання хімічних продуктів коксування, зайнятого на роботах з наявністю у повітрі робочої зони шкідливих речовин 1 класу небезпеки, передбаченого Списком №1, затвердженого постановою КМУ №36 від 16.01.2003 року.

25.09.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням №115 від 04.10.2017 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з посиланням на не підтвердження уточнюючими довідкою підприємств спірного періоди роботи позивача, як наслідок, відсутність необхідного пільгового стажу. (а.с.17)

До пільгового стажу позивача не зараховані періоди його роботи в ВАТ «ММК» з 18.09.1985 року по 28.04.1986 року, з 17.08.1988 року по 09.04.1992 року, з 10.04.1992 року по 06.12.1994 року, оскільки підприємство перебуває на тимчасово не підконтрольній українській владі території та не перереєструвалося на підконтрольну Україні територію.

Не врахований також період роботи позивача в ПАТ «Макіївкокс» з 13.07.2011 року по 28.02.2017 року, оскільки на печатці довідки визначено м. Макіївка, але підприємство перереєстровано у м. Покровськ.

З зазначених підстав пенсійний орган прийшов до висновку, що ОСОБА_3 має загальний трудовий стаж 30 років 11 місяців 12 днів, а пільговий стаж відсутній, що виключає можливість призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах.

Спірним є питання правомірності не включення пенсійним органом до пільгового стажу позивача періоду його роботи в ВАТ «ММК» та в ПАТ «Макіївкокс».

Згідно п.п.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-У1, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України „Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст. 13 ч. 1 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В трудовій книжці позивача містяться записи про роботу за спірні періоди часу в ВАТ «ММК» та ПАТ «Макіївкокс» електрозварником ручної зварки, електрозварником цеха ремонту прокатного обладнання; слюсарем-ремонтником цеху улавлювання хімічних продуктів коксування, апаратчиком отримання сульфата амонія цеха улавлювання хімічних продуктів коксування, зазначені професії передбачені Списком №1.

Апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що уточнюючі довідки на підтвердження пільгового стажу позивача та його заробітку, видані підприємствами, які знаходиться на тимчасово окупованій території, а тому, вони є недійсними та не можуть прийматися до уваги.

Колегія суддів зазначає, що на штампі уточнюючих довідок зазначена адреса м. Макіївка, яке в свою чергу, відноситься до населених пунктів, визначених Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Положеннями Постанови КМУ від 07.11.2014 року № 595 «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» передбачено, що будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, видані органами фонду або підприємствами, які непідконтрольні українській владі вважаються недійсними і не можуть прийматися до розгляду.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті є недійсним та не створює правових наслідків.

Колегія суддів зазначає, що позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через захоплення незаконними озброєними формуваннями території м. Макіївки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 грудня 1996 року «Лоізіду проти Туреччини» дійшов такого висновку «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду, Пенсійний фонд повинен був взяти до уваги інформацію зазначену у довідках, аби у повному обсязі захистити права позивача, який звернувся до Управління за призначенням пенсії на пільгових умовах.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що інформація, яка міститься в довідках про пільговий стаж позивача та заробіток, в сукупності з фактичними даними, які відображені в трудовій книжці позивача, підтверджує, що позивач працював на Макіївському металургійному комбінаті (ВАТ «ММК») електрозварником ручної зварки, електрозварником цеха ремонту прокатного обладнання з 18.09.1985 року по 28.04.1986 року, з 17.08.1988 року по 09.04.1992 року, з 10.04.1992 року по 06.12.1994 року;

на ПрАТ «Макіївкокс» слюсарем-ремонтником цеху улавлювання хімічних продуктів коксування, апаратчиком отримання сульфата амонія цеха улавлювання хімічних продуктів коксування з 13.07.2011 року по 28.02.2017 року, посади позивача відносяться до Списку №1.

Абзац 7 пункту 20 Порядку №637 доповнено постановою КМУ №1028 від 09.12.2015 року наступного змісту: в разі розміщення підприємств, установ, організацій на тимчасово окупованій території України або в районах проведення АТО можливе підтвердження спеціального стажу за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

Згідно даних, наявних у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування за період з 21.04.2011 року по 28.02.2017 року позивач дійсно працював в ПрАТ «Макіївкокс», трудовий стаж у спірний період зараховано з 21.04.2011 року по 28.02.2017 року за кодом ЗП3013А1.

Відповідно до постанов правління Пенсійного фонду України (далі ПФУ) № 7-6 від 10.06.2004 року «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування», № 26-1 від 05.11.2009 року «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 22-2 від 08.10.2010 року «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та № 25-2 від 03.12.2013 року «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління ПФУ від 08.10.2010 року № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено код підстав для обліку спец стажу за № ЗП3013А1 для застрахованих осіб, які є працівниками, що зайняті повний робочий день, зокрема, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці .

На підставі п..4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На підставі викладеного судова колегія приходить до висновку, що висновок відповідача про неврахування в пільговий стаж спірного періоду роботи позивача на підприємствах не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та обєктивного розгляду всіх поданих документів, є неправомірним, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про скасування рішення пенсійного органу про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах та зобовязав УПФУ включити спірні періоди праці ОСОБА_3 на Макіївському металургійному комбінаті (ВАТ «ММК») з 18.09.1985 року по 28.04.1986 року, з 17.08.1988 року по 09.04.1992 року, з 10.04.1992 року по 06.12.1994 року; на ПАТ «Макіївкокс» з 13.07.2011 року по 28.02.2017 року, до пільгового стажу позивач.

Між тим, щодо позовних вимог про зобовязання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах судова колегія зазначає наступне.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії (переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, колегія суддів дійшла до висновку про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 25.09.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» і прийняти рішення з урахуванням до пільгового спірного періоду праці позивача на підставі положень Закону №1778, Порядку № 22-1.

Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції в частині зобовязання пенсійний орган призначити позивачу пенсію неправильно застосував норми матеріального права, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції в цій частині з зобовязанням відповідача повторно розглянути заяву позивача від 25.09.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» і прийняти рішення з урахуванням до пільгового спірного періоду праці позивача на підставі положень Закону №1778, Порядку № 22-1.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн (а.с.1)

Керуючись статтями 139, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2017 року у справі №234/17178/17 задовольнити частково.

Скасувати постанову Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2017 року в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах, з урахуванням включеного страхового стажу роботи на ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» відповідно до довідки № 211 від 22.03.2017 року та в ПАТ «Макіївкокс» відповідно до довідки № 012-к від 28.02.2017 року, з 25 вересня 2017 року.

В цій частині прийняти нову постанову.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 25.09.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» і прийняти рішення з врахуванням до пільгового стажу ОСОБА_3 його роботу в ВАТ «ММК» з 18.09.1985 року по 28.04.1986 року, з 17.08.1988 року по 09.04.1992 року, з 10.04.1992 року по 06.12.1994 року; на ПАТ «Макіївкокс» з 13.07.2011 року по 28.02.2017 року.

В іншій частині постанову Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2017 року у справі №234/17178/17 залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (паспорт серії ВА №582691; ІПН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області (вул. Поштова, 5, м. Краматорськ, Донецька область, 84302, ).

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 06.02.2018 р. та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 06.02.2018 р.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

ОСОБА_4