Справа № 809/1275/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/11276/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці ДФС на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.10.2017р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, рішення про коригування митної вартості товарів (суддя суду І інстанції: Матуляк Я.П..; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 14 год. 10 хв. 19.10.2017р. м.Івано-Франківськ; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 24.10.2017р.),-

В С Т А Н О В И В:

25.09.2017р. позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем Івано-Франківською митницею ДФС наступні рішення:

картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206000/2017/00680 від 14.09.2017р.;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2017/000670/1 від 14.09.2017р. (а.с.4-5).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.10.2017р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними та скасовані прийняті відповідачем Івано-Франківською митницею ДФС картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206000/2017/00680 від 14.09.2017р., рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2017/000670/1 від 14.09.2017р.; стягнуто з митного органу на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1280 грн. (а.с.51-59).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила відповідач Івано-Франківська митниця ДФС, яка покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.63-65).

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що у розглядуваному випадку під час митного оформлення позивачем не був представлений повний перелік документів, який визначений ст.53 Митного кодексу /МК/ України, а саме: не надано документів, що підтверджують ціну, яка була сплачена за товар або підлягає сплаті за нього. По причині наведеного посадовою особою митниці скероване декларанту електронне повідомлення з вимогою про надання додаткових документів. Однак, такі документи не були надані. У подальшому відповідачем були прийняті спірні картку відмови та рішення про коригування митної вартості, при цьому митна вартість товару визначена резервним методом із поясненням неможливості застосування інших методів.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 06.09.2017р. позивачем придбано в нерезидента транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Renault», модель «Megane», який був у користуванні, номер кузова НОМЕР_1, об'єм двигуна 1598 куб.см, що підтверджується договором купівлі-продажу № 000718 від 06.09.2017р. (а.с.11).

12.09.2017р. декларантом фізичною-особою підприємцем /ФОП/ ОСОБА_4 подано до Івано-Франківської митниці ДФС електронну митну декларацію № 206010/2017/416478, якою задекларовано для митного оформлення вищевказаний автомобіль.

У вказаній декларації декларантом самостійно визначено митну вартість товару (3500 євро) за основним методом, тобто, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Одночасно із митною декларацією декларантом були надані відповідачу документи для підтвердження митної вартості товару і обраного методу її визначення.

Зокрема, представлено договір купівлі-продажу № 000718 від 06.09.2017р. (а.с.11), декларацію про походження товару № 0380 від 06.09.2017р., акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UА20903/2017/17651 від 08.09.2017р. (а.с.13), свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 18.10.2012р. (а.с.9) та № ZBI 176938902 від 01.10.2017р. (а.с.10), інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів іншими державами № 1388455 від 08.09.2017р., паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні.

У зв'язку з непредставленням повного переліку документів (зокрема, платіжних документів про сплату вартості автомобіля) митним органом 12.09.2017р. скеровано декларанту електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно ч.2 ст.53 МК України, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару (а.с.46).

Однак, такі додаткові документи декларантом не були надані відповідачу.

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації та доданих до неї документів Івано-Франківська митниця ДФС відмовила у митному оформленні (випуску) товарів, про що винесла картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206000/2017/00680 від 14.09.2017р. (а.с.7-8).

Також відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2017/000670/1 від 14.09.2017р. (а.с.6).

Згідно вказаних картки відмови та рішення про коригування митної вартості митна вартість товару визначена за резервним методом (ст.64 МК України). Перший метод не застосований у зв'язку з ненаданням документів, передбачених ч.2 ст.53 МК України, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; другий-п'ятий методи визначення митної вартості товарів (ст.ст.59-63 МК України) не використані по причині відсутності інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари (ст.ст.59, 60 МК України), та відомостей, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів чотири та п'ять (ст.ст.62, 63 МК України). Джерелом інформації є каталог Schwackeliste I/2017 ст.922 з коригуванням на 9 місяць 2017 року. Початкова вартість - 7217 євро (каталог - 7950 євро). Відсоток зменшення згідно акта про митний огляд - 10 відсотків. Митна вартість 7217 x 0,9 = 6495 євро. Проведено консультацію з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчинити дії, передбачені п.5 ч.2 ст.55 та главою 4 МК України (а.с.7).

15.09.2017р. декларантом подано декларацію № 206010/2017/416619 згідно винесеного рішення про коригування митної вартості товарів (а.с.14).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що декларантом були надані всі необхідні документи, які надавали змогу митному органу визначити митну вартість товарів; відповідачем не обґрунтовано, у чому полягали об'єктивні сумніви у митній вартості товарів, заявленій позивачем на підставі ціни договору.

Також правомірність визначення митної вартості стверджується листом продавця, яким засвідчено факт повної сплати вартості придбаного позивачем автомобіля в розмірі 3500 євро (а.с.12).

Звідси, відповідачем в порушення вимог ст.58 МК України здійснено визначення митної вартості імпортованого автомобіля не за ціною договору (основний метод), а із застосування резервного методу (останній використаний без достатніх підстав та з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, визначених ст.ст.59-63 МК України).

Між тим, наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що суперечать фактичним обставинам справи і не відповідають нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами МК України (в редакції, чинній на момент виникнення цих відносин), відповідно до ст.49 якого митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Матеріалами справи стверджується, що під час митного оформлення імпортованого автомобіля декларантом не були надані всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору (основним методом). Зокрема, не були представлені банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

По причині наведеного митним органом були витребувані від декларанта додаткові документи про сплату вартості товару, які декларантом за результатами проведених консультацій не надані.

За вказаних обставин у відповідача виник обґрунтований сумнів щодо невірного визначення декларантом митної вартості товару, оскільки представлені разом з митної декларації документи лише декларували вартість автомобіля, однак не підтверджували його сплату.

Зокрема, із змісту договору купівлі-продажу автомобіля від 06.09.2017р. через організацію «Streng & Co. KFZ-Handel GmbH» убачається ціна автомобіля 3500 євро (а.с.11), така ж вартість вказана у рахунку-фактурі № 09-015 до вказаного договору (останній з невідомих причин розцінений судом як лист продавця про оплату вартості автомобіля 3500 євро; переклад останнього не був проведений сторонами і судом першої інстанції) (а.с.12).

Разом з тим, будь-якого документа про сплату такої вартості позивачем не представлено митному органу; також жодних банківських платіжних документів не було надано й суду.

Водночас, митним органом обґрунтовано застосування резервного методу для визначення митної вартості автомобіля.

Так, перший метод не застосований у зв'язку з ненаданням документів, передбачених ч.2 ст.53 МК України, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; другий-п'ятий методи визначення митної вартості товарів (ст.ст.59-63 МК України) не використані по причині відсутності інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари (ст.ст.59, 60 МК України), та відомостей, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів чотири та п'ять (ст.ст.62, 63 МК України). Джерелом інформації виступив каталог Schwackeliste I/2017 ст.922 з коригуванням на 9 місяць 2017 року. Початкова вартість - 7217 євро (каталог - 7950 євро); відсоток зменшення згідно акта про митний огляд - 10 відсотків; митна вартість склала: 7217 x 0,9 = 6495 євро. Проведено консультацію з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчинити дії, передбачені п.5 ч.2 ст.55 та главою 4 МК України (а.с.7).

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.5 ст.54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч.6 ст.54 МК України).

Отже, на підставі наведених норм, у зв'язку із заявленням декларантом недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів, а також через неподання документів, що підтверджують рівень митної вартості товарів, митним органом правомірно винесену оскаржувану картку відмови та прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів.

Враховуючи підтвердження в судовому засіданні обставин, якими митний орган обґрунтовував свої твердження про дотримання ним вимог МК України та допущених порушень зі сторони позивача під час визначення митної вартості товарів, а відтак й покладених в основу спірних відмови митного органу здійснити митне оформлення товарів та рішення про визначення митної вартості товарів, заявлений позов є безпідставним, через що задоволенню не підлягає.

Також в порядку чч.1, 2 ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню сторонам.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, п.2 ч.1 ст.315, п.п.3, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці ДФС задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.10.2017р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, рішення про коригування митної вартості товарів, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню сторонам.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
М. В. Костів
Дата складення повного судового рішення: 01.02.2018р.