Справа № 826/14248/17
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 лютого 2018 року № 826/14248/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»
доМіністерства юстиції України
треті особиПриватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І., ОСОБА_2
про визнання протиправним та скасування наказу від 10 жовтня 2017 року №3155/5,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - позивач, ПАТ «ВТБ Банк») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І. (далі - третя особа-1), ОСОБА_2 (далі - третя особа-2) про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 10 жовтня 2017 року №3155/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», винесеного на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 09 жовтня 2017 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 від 10 серпня 2017 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2017 року №М-20245.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваний наказ про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36419754 від 01 серпня 2017 року є протиправним, оскільки наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно, не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. При цьому, позивач повідомив, що ним подано приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницькому С.І. всі необхідні документи для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем - ПАТ «ВТБ Банк».

Додатково представник позивача зазначив, що на підставі проведеної перевірки державним реєстратором встановлено відсутність підстав для відмови ПАТ «ВТБ Банк» у проведенні державної реєстрації права власності на предмет іпотеки, оскільки встановлено відсутність обтяжень накладених на нерухоме майно (предмет іпотеки). Посилання скаржника - третьої особи-2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2017 року по справі №200/12227/17 є безпідставними, оскільки дану ухвалу суду не було пред'явлено до виконання станом на дату проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за ПАТ «ВТБ Банк».

Ухвалою Окружного адміністративного суд міста Києва від 20 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду попередньому судовому засіданні.

У судовому засіданні 29 січня 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання в черговий раз не з'явився, хоча про дати, час та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином, в зв'язку з чим суд ухвалив здійснити розгляд справи без участі представника суб'єкта владних повноважень.

У письмових запереченнях проти адміністративного позову представник відповідача стверджує про правомірність прийнятого наказу, оскільки приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. при розгляді заяви та прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 серпня 2017 року №36419754 всупереч законодавства у сфері державної реєстрації прав: не встановлено належним чином наявність факту виконання умов договору іпотеки, з якими Закон України «Про іпотеку» та договір іпотеки пов'язують можливість переходу права власності на об'єкт, не перевірено документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації прав та не відмовлено у державній реєстрації прав, оскільки повідомлення 3, 4 не відповідають вимогам, встановлених Законом. Крім того, представник Міністерства юстиції України стверджує, що приватним нотаріусом прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 серпня 2017 року №36419754 на підставі поданих не у повному обсязі документів, а іпотекодавець, що є законним власником майна, не був повідомлений про відчуження його майна на користь іпотекодержателя.

В наданих суду письмових поясненнях на адміністративний позов Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І. повідомив, що ним при прийнятті рішення про державну реєстрацію №36419754 від 01 серпня 2017 року виконано вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про іпотеку» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме, перевірено документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, а також наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, після чого було здійснено реєстрацію майнових прав на квартиру АДРЕСА_2. При цьому, державний реєстратор зазначив, що станом на момент прийняття рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (01 серпня 2017 року) та станом на 08 серпня 2017 року арешт на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2017 року по справі №200/12227/17 не був внесений до Державного реєстру речових прав.

ОСОБА_2 в письмових поясненнях зазначив, що державним реєстратором було порушено порядок реєстрації права власності за ПАТ «ВТБ Банк» і не було вчинено відповідних дій щодо проведення перевірки інформації про наявну державну реєстрацію обтяження права на нерухоме майно, а також проігноровано норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що в сукупності призвело до прийняття неправомірного, протиправного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36419754 від 01 серпня 2017 року.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, на підставі частини 4 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

14 серпня 2017 року до Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, в якій скаржник просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №36419754 від 01 серпня 2017 року, прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем та внесеним до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

В обґрунтування даної скарги заявник зазначив, що підставою для реєстрації права власності (номер запису 21673071) було рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36419754 від 01 серпня 2017 року, яке випливає із договору іпотеки №1551, виданого 09 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Тарасюк О.О. Однак, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2017 року по справі №200/12227/17 було накладено арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 533,9 кв.м., житловою площею 206,5 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_5.

Також скаргу мотивовано тим, що вказаною ухвалою, яка підлягає негайному виконанню, заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії з державної реєстрації права власності та інших речових прав на вказане нерухоме майно.

За результатами розгляду зазначеної скарги Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України (далі - Комісія) прийняла висновок від 09 жовтня 2017 року про задоволення скарги та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 серпня 2017 року №36419754, прийняте приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І.

На підставі вказаного висновку Комісії, Міністерством юстиції України 10 жовтня 2017 року видано наказ №3155/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким:

- скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 серпня 2017 року №36419754, прийняте приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І.;

- тимчасово заблоковано доступ приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницькому С.І. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 4 (чотири) місяці.

Незгода позивача із наказом №3155/5 від 10 жовтня 2017 року зумовила його звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон України від 01 липня 2004 року №1952-IV, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 37 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Згідно з частини 6 статті 37 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV, за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, зокрема про задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги.

Водночас, відповідно до приписів частини 5 статті 37 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV, скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

Суд звертає увагу на те, що процедуру розгляду відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мін'юсту (далі - суб'єкт оскарження), що здійснюється Мін'юстом та його територіальними органами (далі - суб'єкт розгляду скарги) визначає Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку, для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Відповідно до пункту 12 Порядку, за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Таким чином, відповідна комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, встановивши, що оскаржувані рішення прийнято з порушенням вимог Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV складає відповідний висновок, який є підставою для прийняття суб'єктом розгляду рішення про задоволення скарги у формі наказу.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, при вирішенні адміністративних справ, предметом розгляду в яких є рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, обов'язково мають бути досліджені обставини дотримання порядку прийняття таких рішень/ вчинення дій, зокрема, через призму урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Так, відповідно до пунктів 8-10 Порядку, під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 02 березня 2007 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Конкорд-Промпроект» укладений договір №10-0603/44-Г-07 про надання банківської контр-гарантії, згідно умов якого (з урахуванням договорів про внесення змін до нього), ТОВ «Конкорд-Промпроект» було надано банківську контр-гарантію в забезпечення належного виконання зобов'язань перед компанією Pakistan Steel Mills Corporation (Private) Ltd, гранична сума якої складала 1 359 768,99 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання контр-гарантії, між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, посвідчений 09 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Тарасюк О.О. за реєстровим номером №1551. Згідно умов даного договору в іпотеку надано нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею 533,9 кв.м., АДРЕСА_1 та яка складається у містобудівному ансамблі «Крутогірний» - комплекс «Східна Башта» - житловий будинок літ. А-28, квартира НОМЕР_1, яка складається з 1, 2, 8, 11, 12, 18, 20, 21, 25 - коридор, 3 - туалет, 4, 5, 13 - гардероб, 6- кабінет, 7 - кухня-вітальня, 9 - кладова, 10 - пральна, 14, 22, 23, 24 - житлова, 15, 19, 26, 28 - санвузол, 16, 17 - сауна, 27 - кімната охорони, 29, 30 - сходи, 31 - кінотеатр, 32 - бар.

31 липня 2017 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Конкорд-Промпроект» укладений кредитний договір №19НКЛ-15, відповідно до якого ТОВ «Конкорд-Промпроект» надано грошові кошти у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у розмірі 5 652 899,67 грн.

Також, для забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №19НКЛ-15-ІП1, посвідчений 31 липня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Тарасюк О.О. за реєстровим номером №1156.

Згідно умов даного договору в іпотеку надано нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею 533,9 кв.м., АДРЕСА_1 та яка складається у містобудівному ансамблі «Крутогірний» - комплекс «Східна Башта» - житловий будинок літ. А-28, квартира НОМЕР_1, яка складається з 1, 2, 8, 11, 12, 18, 20, 21, 25 - коридор, 3 - туалет, 4, 5, 13 - гардероб, 6- кабінет, 7 - кухня-вітальня, 9 - кладова, 10 - пральна, 14, 22, 23, 24 - житлова, 15, 19, 26, 28 - санвузол, 16, 17 - сауна, 27 - кімната охорони, 29, 30 - сходи, 31 - кінотеатр, 32 - бар.

В подальшому, у зв'язку з невиконанням ТОВ «Конкорд-Промпроект» своїх зобов'язань за договором банківської контр-гарантії та кредитним договором, 01 серпня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. проведено державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна - квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ПАТ «ВТБ Банк».

Як вбачається з наявних матеріалів справи, оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 серпня 2017 року №36419754 прийнято за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», поданої через уповноважену особу ОСОБА_6, внесеної у базу даних заяв Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 01 серпня 2017 року за №23504644.

В ході здійснення перевірки доводів, викладених в скарзі, Комісією встановлено, що до заяви було додано наступні документи:

- іпотечний договір від 31 липня 2015 року №1156, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Тарасюком О.О.;

- іпотечний договір від 09 жовтня 2012 року №1551, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Тарасюком О.О.;

- копія вимоги від 22 листопада 2016 року №14099/1-2 про виконання зобов'язання за договором іпотеки від 31 липня 2015 року №19НКЛ-15-ІП1, адресованої ОСОБА_2 (далі - вимога 1);

- рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на виплату поштового переказу зі штриховими ідентифікаторами Ц 807, цінний лист та квитанція (далі - повідомлення 1);

- копія вимоги від 22 листопада 2016 року №14101/1-2 про виконання зобов'язання за договором іпотеки від 09 жовтня 2012 року №1551, адресованої ОСОБА_2 (далі - вимога 2);

- рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на виплату поштового переказу зі штриховими ідентифікаторами Ц 815, цінний лист та квитанція (далі - повідомлення 2);

- копія вимоги від 04 листопада 2016 року №13476/1-2 про виконання зобов'язань за договором від 02 березня 2007 року №10-0603/44-Г-07 про надання контр-гарантії, адресованої Товариству з обмеженою відповідальністю «Конкорд-Промпроект» (далі - вимога 3);

- рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на виплату поштового переказу зі штриховими ідентифікаторами Ц 2084, цінний лист та квитанція (далі - повідомлення 3);

- копія вимоги від 04 листопада 2016 року №13468/1-2 про виконання зобов'язань за кредитним договором від 31 липня 2015 року №19НКЛ-15, адресованої Товариству з обмеженою відповідальністю «Конкорд-Промпроект» (далі - вимога 4);

- рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на виплату поштового переказу зі штриховими ідентифікаторами Ц 2092, цінний лист та квитанція (далі - повідомлення 4);

- листи результатів узгодження листів-вимог, адресованих Товариству з обмеженою відповідальністю «Конкорд-Промпроект» та ОСОБА_2;

- розрахунок суми заборгованості за договором від 03 березня 2007 року;

- розрахунок суми заборгованості за договором від 31 липня 2015 року №19НКЛ-15 №10-0603/44-Г-07;

- звіт про незалежну оцінку майна від 07 липня 2017 року.

Відповідно до вимог статті 18 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частиною 4 статті 18 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Вимоги до документів, що подаються для державної реєстрації прав визначені статтею 22 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі - Порядок №1127, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 12 Порядку №1127 розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав визначено у статті 24 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV.

Водночас, згідно пункту 40 Порядку №1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV та цим Порядком.

Так, відповідно до пункту 61 Порядку №1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Згідно з частини 6 статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Порядок передачі права власності на предмет іпотеки передбачений статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Так, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

При цьому, вимогами абзацу 7 статті 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що чинним законодавством чітко передбачено перелік необхідних документів, які подаються заявником для державної реєстрації права власності на предмет іпотеки, а також перелік підстав для відмови державним реєстратором у проведенні таких реєстраційних дій.

Так, з наявного в матеріалах справи висновку Комісії від 09 жовтня 2017 року судом встановлено, що позивачем надано всі необхідні документи, які передбачені чинним законодавством, для здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки на підставі договорів іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Стосовно ж доводів Комісії, зазначених у висновку від 09 жовтня 2017 року, щодо неналежного повідомлення про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору, суд зазначає наступне.

Направлення позивачем як іпотекодержателем на виконання вимог статей 33 та 35 Закону України «Про іпотеку» листів-вимог на адресу ТОВ «Конкорд-Промпроект» та ОСОБА_2 сторонами не заперечується.

При цьому, аналіз змісту зазначених вимог дає можливість встановити, що вони містять інформацію щодо наявності заборгованості, вимоги виконати порушене зобов'язання та повернути достроково всю суму заборгованості за кредитними договорами та попередження про те, що у разі непогашення заборгованості у встановлені терміни банком буде ініційовано примусове стягнення заборгованості в судовому порядку або інший спосіб, відповідно до чинного законодавства України.

Тобто, позивачем виконано вимоги Закону України «Про іпотеку» щодо направлення іпотекодавцю та боржнику письмової вимоги про усунення порушення.

При цьому, матеріалами справи підтверджується отримання листів-вимог як боржником, так і іпотекодавцем, а саме повідомленнями про вручення поштового відправлення, копії яких були надані позивачем державному реєстратору для проведення за ним державної реєстрації права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до вимог пунктів 89, 90 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05 березня 2009 року, реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред'явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина.

Адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку.

Пунктом 106 Правил надання послуг поштового зв'язку, на порушення якого посилається Комісія у висновку від 09 жовтня 2017 року, передбачено, що під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв'язку на підставі пред'явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище.

З наявних в матеріалах справи повідомлень 3, 4 вбачається наявність в них підпису працівника поштового зв'язку, а саме - ОСОБА_7

Крім того, повернення позивачу саме повідомлення про вручення поштового відправлення, а не конверта, додатково свідчить про належне повідомлення ТОВ «Конкорд-Промпроект» щодо наявності заборгованості, вимоги виконати порушене зобов'язання та повернути достроково всю суму заборгованості за кредитними договорами.

При цьому, в даному випадку має значення саме своєчасність повідомлення іпотекодавця та боржника, яка підтверджується наявними матеріалами справи, а не правильність заповнення повідомлень про повернення поштового відправлення.

За таких обставин, ПАТ «ВБТ Банк» було надано державному реєстратору перелік всіх необхідних документів на підтвердження належного повідомлення боржника про усунення порушення та документи, що підтверджують завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмових вимог іпотекодержателя, з якими законодавець пов'язує настання права на звернення іпотекодержателя щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки.

В частині доводів щодо порушення державним реєстратором вимог ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2017 року по справі №200/12227/17, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 розділу II Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09 лютого 2016 року №359/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 лютого 2016 року за №200/28330 (надалі - Порядок), документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати вимогам, установленим Законом. Зміни до установчого документа юридичної особи, положення, регламенту, списку суддів постійно діючого третейського суду, статуту (положення) громадського формування, що не має статусу юридичної особи, оформляються шляхом викладення його в новій редакції.

Пунктом 8 розділу II вказаного Порядку встановлено, що державний реєстратор у строки, визначені законом, здійснює перевірку зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі документів на наявність підстав для зупинення їх розгляду та в разі їх наявності вносить до Єдиного державного реєстру виключний перелік таких підстав, передбачених законом.

У відповідності до пункту 15 розділу 2 Порядку, за результатом проведеної державної реєстрації державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Єдиного державного реєстру вносить відомості до цього реєстру та формує з нього виписку, яка за допомогою програмних засобів ведення Єдиного державного реєстру розміщується на порталі електронних сервісів у день проведення державної реєстрації.

Так, в матеріалах справи наявні лише докази звернення до суду із заявою щодо проведення державної реєстрації заборони вчинення реєстраційних дій на підставі даного рішення.

Водночас, ні відповідачем, ні третьою особою-2 документально не підтверджено наявність станом на 01 серпня 2017 року проведення державної реєстрації заборони на здійснення реєстраційних дій з державної реєстрації права власності та інших речових прав на предмет іпотеки.

Натомість, державним реєстратором в наданих документах, зокрема витягах, сформованих станом на 01 серпня 2017 року та 08 серпня 2017 року, підтверджено відсутність арешту в Державному реєстрі речових прав.

Так, в постанові Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2016 року №К/800/18277/16 встановлено, що саме безпосередня наявність в Єдиному державному реєстрі відомостей про судові рішення щодо заборони проведення реєстраційних дій, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржуваним наказом протиправно скасовано рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень №36419754 від 01 серпня 2017 року, оскільки при його прийнятті державний реєстратор діяв на підставі та в межах наданих повноважень з дотриманням вимог Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 10 жовтня 2017 року №3155/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

3. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (01004, м. Київ, бул. Т. Шевченко/вул. Пушкінська, 8/26, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко