Справа № 133/2476/17
Суддя: Воронюк В. А.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 133/2476/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2018

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

представника відповідача Кучер Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Козятині справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах якої звернувся ОСОБА_3 до Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із позовом в якому просив визнати протиправною бездіяльність Козятинського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, яка полягає у не виплаті, починаючи з березня 2016 року, пенсії ОСОБА_2 та зобов"язати відповідача поновити ОСОБА_2 та сплатити заборгованість за період, починаючи з березня 2016 року.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що ОСОБА_2 з 2010 року здобула право на отримання пенсії. До 2014 року вона перебувала на обліку в Управліні Пенсійного фонду України м. Єнакієве. У зв"язку з набранням чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопад 2014 року №595, якою затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, у населеному пункті де мешкав позивач, було припинено здійснення повноважень відповідним органом Пенсійного фонду України а також зупинені до моменту повернення окупованої території під контроль органів державної влади видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Внаслідок цього позивач, не маючи інших джерел існування крім пенсії, змушена була звернутися із заявою про взяття на облік та виплату пенсії до іншого територіального органу, Пенсійного фонду України, а саме до Козятинського об'єднаного управління Пенсіного фонду України Вінницької області.

Починаючи з листопада 2014 року відповідач нараховував пенсійне забезпечення Позивачеві та перераховував на пенсійний рахунок належні до виплати суми.

В липні 2017 року при перевірці банківського рахунку, на який позивач отримує пенсію, було виявлено відсутність пенсійних виплат з березня 2016 року. Рішення органу ПФУ про припинення виплати пенсії на адресу позивача не надходило, будь-яких повідомлень припинення виплати пенсії засобами електронного або телефонного зв'язку позивач не отримував. Вважає дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачеві неправомірними діями, що полягають у невиплаті та неперерахуванні пенсії. Відповідач грубо порушив охоронювані Конституцією та Законами України права Позивача, тим самим позбавивши єдиного джерела для існування. Право на отримання пенсії є конституційною гарантією. Суми пенсії є власністю позивача оскільки з його заробітної плати протягом трудової діяльності здійснювалися утримання (страхові внески) з метою подальшої їх виплати у вигляді пенсії при досягненні особою пенсійного віку та набуття страхового трудового стажу.

Пенсія для позивача, як непрацездатної особи є єдиним джерелом існування. Відсутність пенсійного забзпечення ставить під загрозу її життя, робить неможливим забезпечення його фізіологічних потреб, як людини.

Позивач та її представник в судове засідання не з"явились, проте представником позивача було заявлено клопотання, в якому він просив справу слухати у їхню відсутніть, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідач - Кучер Г.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного позову, мотивуючи тим, що з 20.02.2015 року ОСОБА_2 перебувала на обліку в Козятинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області, як внутрішньо переміщена особа, пенсійна справа надійшла з управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області, де вона перебувала на обліку з 14.10.2014 року по 20.02.2015 р. та отримувала пенсію за віком. Для того щоб перебувати на обліку в управлінні, як внутрішньо переміщена особа та отримувати пенсію обов'язково необхідно проживати на території м.Козятина чи Козятинського району. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 08.12.2015 року за №501000215, термін дії якої встановлений до 06.12.2016 року, фактичне місце проживання позивача Козятинський район, с.Йосипівка вул.Набережна 1 . У 2016 року ОСОБА_2 з було припинено виплату пенсії, оскільки вона була відсутня за її фактичним місце проживання в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Йосипівської сільської ради Козятинського району Вінницької області від 10.11.2016 року №02-10-402. Крім того позивачу неодноразово за фактичною адресою позивача направлялись повідомлення про необхідність особистого звернення до управління, з метою підтвердження права на пенсійні виплати, однак позивачем вони були проігноровані, так як позивач з грудня 2016 рок по теперішній час фактично проживає в м. Єнакієве Донецької області.

Суд заслухавши пояснення представник авідповідача, дослідивши письмові докази вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 2010 року здобула право на отримання пенсії, що підтверджується копією пенсійного посвідчення Серії НОМЕР_1, виданим Пенсійним фондом України 18.02.2010 року (а.с.8 зворотня сторона)

До липня 2014 року ОСОБА_2 перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України м. Єнакієве.

У зв"язку з набранням чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопад 2014 року №595, якою затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, у населеному пункті де мешкав позивач, було припинено здійснення повноважень відповідним органом Пенсійного фонду України а також зупинені до моменту повернення окупованої території під контроль органів державної влади видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Внаслідок цього позивач, не маючи інших джерел існування крім пенсії, змушена була звернутися із заявою про взяття на облік та виплату пенсії до іншого територіального органу, Пенсійного фонду України, а саме до Козятинського об'єднаного управління Пенсіного фонду України Вінницької області.

З 20.02.2015 року ОСОБА_2 перебувала на обліку в Козятинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області, як внутрішньопереміщена особа, пенсійна справа надійшла з управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області, де вона перебувала на обліку з 14.10.2014 року по 20.02.2015 р. та отримувала пенсію за віком. Для того щоб перебувати на обліку в управлінні, як внутрішньо переміщена особа та отримувати пенсію обов'язково необхідно проживати на території м.Козятина чи Козятинського району. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 08.12.2015 року за №501000215, термін дії якої встановлений до 06.12.2016 року, фактичне місце проживання позивача Козятинський район, АДРЕСА_1 (а.с.8)

З червня 2016 року виплата пенсії ОСОБА_2 не проводилась у зв"язку з відсутністю її за факичним місцем проживання.

Відповідно до довідки №02-10-402 від 10.11.2016 року виконкому Йосипівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст. 4 Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в ст. 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» №637 від 05.11.2014 встановлено, що продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою.

Згідно ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсій виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема, в інших випадках, передбачених ч.1 ст. 49 цього Закону.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 цього Закону, а саме: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом шести місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Отже, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено чіткий перелік підстав для припинення виплати призначеної пенсії.

Статтею 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 № 1706-VII (далі по тексту - Закон № 1706-VII), яким встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб, передбачено, що для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (в редакції на час зупинення виплати пенсії позивачу) установлено, призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України". Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому, з компенсацією витрат за надання таких послуг, передбачених укладеним відповідно до пункту 3 цієї постанови тристороннім договором.

Із системного аналізу вищенаведених нормативно-правових актів вбачається, що необхідною умовою призначення та отримання пенсії є наявність у особи довідки встановленої форми, яка свідчить про те, що особа, яка отримує пенсійні виплати, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції на територію України. Відповідно скасування такої довідки у випадках, встановлених чинним законодавством, є підставою для відмови у призначенні пенсії або припинення пенсійних виплат.

Відповідно ст. 12 Закону № 1706-VII підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Оскільки ОСОБА_2 відсутня за її фактичним місце проживання в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Йосипівської сільської ради Козятинського району Вінницької області від 10.11.2016 року №02-10-402, термін дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи закінчився 06.12.2016 року, позивач з грудня 2016 рок по теперішній час фактично проживає в м. Єнакієве Донецької області, тому суд вважає, що виплату пенсії їй було припинено обгрунтовано.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1ст. 72 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1ст. 77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції Українивизначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Керуючись ст.ст.6,7,9, 72,73 ,74,75,77,241-244,246 КАС України суд-

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в повному обсязі у позові про визнання бездіяльності Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо припинення виплати їй пенсіїї протиправною та в зобов'язанні поновити виплату пенсіїї ОСОБА_2 з березня 2016 року .

Стягнути з ОСОБА_2 в рахунок держави витрати судового збору у розмірі 640 грн.

На рішення суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Повний текст постанови буде виготовлений 5 лютого 2018 року.

суддя : підпис

Згідно з оригіналом.

суддя

секретар

Дата документу 30.01.2018