Справа № 818/1645/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: В.О. Павлічек

29 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/1645/17

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Калиновського В.А.

суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аль-Віто" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2017, м. Суми, повний текст складено 04.12.17 по справі № 818/1645/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аль-Віто"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аль-Віто", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.07.2017 року № та № .

В обгрунтування позову зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі акту перевірки № 842/18-28-40-02-18/39090416 від 30.06.2017, відповідно до якого встановлені порушення позивачем в квітні 2016 - травні 2017 року пункту 231.6 статті 231 Податкового кодексу України.

Позивач вважає, що відповідно до вимог Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка саме податкової звітності, а не перевірка даних Єдиного реєстру акцизних накладних/розрахунків коригування до таких акцизних накладних. Акт перевірки не містить жодних відомостей щодо порушення позивачем порядку подання декларацій з акцизного податку в періоді, що перевірявся, а також порушень строків оплати акцизного податку в цьому періоді, а містить лише відомості щодо порушення позивачем граничних термінів реєстрації акцизних накладних / розрахунків коригування до таких акцизних накладних. Однак, такі порушення з підстав, зазначених вище, не можуть встановлюватися камеральною перевіркою.

Також позивач зазначає, що в акті перевірки відсутні відомості щодо базової ставки акцизного податку на дату реалізації пального, а також відсутні відомості щодо офіційного курсу евро до гривні за курсом Національного банку України, що діє на перший день кварталу, в якому було здійснено реалізацію пального.

Зазначене порушення при оформленні акту позбавляє можливості на встановлення правильності розрахунку відповідачем штрафних санкцій.

Позивач стверджує, що в порушення п. 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, податкові повідомлення-рішення були винесені 18.07.2017 року, тобто на 12-й робочий день після вручення акту перевірки.

Крім того, відповідачем були прийняті два податкових повідомлення - рішення за одним і тим же призначенням платежу і по одному і тому ж податку, що також є порушенням норм податкового законодавства.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Аль-Віто" відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій він, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: ч. 2 п. 76.1 ст. 76 ПК України, п. 86.8 ст. 86 ПК України, ст. 19 Конституції України, невірним застосуванням п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, пункту 76.1 ст. 76, п. 86.8 ст. 86, п. 120-2-3 ст. 120-2 ПК України.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Головним управлінням ДФС у Сумській області проведено камеральну перевірку щодо термінів реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних ТОВ «Аль-Віто», за наслідками якої складено акт перевірки від 30.06.2017 № 842/18-19-40-02-18/39090416 (а.с. 17 - 22).

Під час перевірки, за результатами аналізу даних Єдиного реєстру акцизних накладних встановлено, що за період з 01.04.2016 по 31.05.2017 ТОВ «Аль-Віто» здійснено реєстрацію акцизних накладних після граничного терміну реєстрації від 1 до 215 днів (перелік наведено в таблиці № 1 та таблиці № 2 в акті камеральної перевірки).

У зв'язку з вищенаведеним, в акті камеральної перевірки зроблено висновок щодо порушення платником акцизного податку вимог п. 231.6 ст. 231 ПКУ, а саме:

1) порушення граничних термінів реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних;

2) відсутність з вини платника акцизного податку реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних більш як 120 календарних днів після дати, на яку платник податку зобов'язаний скласти акцизну накладну.

На підставі зазначеного акту перевірки, 18 липня 2017 року ГУ ДФС у Сумський області винесено податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу нараховані податкові зобов'язання у вигляді штрафних санкцій в сумі 1 284 968,34 грн. за платежем «акцизний податок з палива, виробленого на території України» та податкове повідомлення-рішення № , відповідно до якого нараховані податкові зобов'язання у вигляді штрафних санкцій в сумі 474 069,44 грн. за платежем «акцизний податок з палива, виробленого на території України» (а.с. 9 - 16).

Непогодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся за даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відповідач, при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, діяв на підставі, в межах повноажень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п. 75.1). Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (п.п. 75.1.1. ст. 75).

Отже, нормами Податкового кодексу України чітко передбачено, що предметом камеральної перевірки може бути своєчасність реєстрації акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, перевірка в таких випадках проводиться на підставі даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необгрунтованими посилання апелянта про те, що камеральною вважається перевірка тільки податкової звітності.

Відповідно до п. 231.1 ст. 231 Податкового кодексу України, платник податку при реалізації пального зобов'язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним видом пального (згідно класифікації УКТ ЗЕД) та зареєструвати таку накладу в Єдиному реєстрі акцизних накладних (далі ЄРАН).

Відповідно до п. 231.6 ст. 231 Податкового кодексу України, реєстрація акцизних накладних в ЄРАН здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Як свідчать матеріали справи, за результатами аналізу даних Єдиного реєстру акцизних накладних контролюючим органом було встановлено, що за період з 01.04.2016 по 31.05.2017 ТОВ «Аль-Віто» здійснено реєстрацію акцизних накладних після граничного терміну реєстрації від 1 до 215 днів.

Колегія суддів зазначає, що суть виявлених у акті камеральної перевірки порушень - фактів порушення граничних термінів реєстрації акцизних накладних та відсутність акцизних накладних з вини платника більш як 120 днів - у позовній заяві ТОВ «Аль-Віто» не заперечує.

Відповідно до п. 120-2.1 ст. 120-2 Податкового кодексу України, порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі від 2 до 40 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних / розрахунках коригування залежно від кількості днів порушення терміну реєстрації.

Відповідно до п. 120-2.2 ст. 120-2 Податкового кодексу України, відсутність з вини платника акцизного податку реєстрації акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних/розрахунку коригування протягом більш як 120 календарних днів після дати, на яку платник податку зобов'язаний скласти акцизну накладну/розрахунок коригування, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, на які платник податку зобов'язаний був скласти таку акцизну накладну.

Згідно п. 58.2. ст. 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Враховуючи викладене, а також те, що актом камеральної перевірки встановлено порушення двох різних пунктів Податкового кодексу України, відповідальність за які передбачена різними нормами, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що контролюючим органом до ТОВ «Аль-Віто» правомірно були застосовані штрафні санкції за двома окремим податковими повідомленнями-рішеннями: № - відповідальність передбачена пунктом 120-2.1 статті 120-2 ПКУ; № - відповідальність передбачена пунктом 120-2.2 статті 120-2 ПКУ.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правомірно спростував твердження позивача про порушення терміну винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки, як свідчать матеріали справи, відповідачем поштою з повідомленням про вручення на юридичну адресу ТОВ «Аль-Віто» 30.06.2017 року було направлено акт камеральної перевірки № 842/18-19-40-02-18/39090416. Відповідно до поштового повідомлення про вручення, зазначений акт було отримано ТОВ «Аль-Віто» 04.07.2017 року (а.с. 44).

Відповідно до п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання податкових повідомлень рішень.

Враховуючи те, що акт перевірки вручений позивачу 04.07.2017 року, десятий робочий день з дня, наступного за днем отримання акту - 18.07.2017 року. Відтак, оскаржувані податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій були винесені у строк визначений податковим законодавством.

Колегія суддів вважає хибними доводи апелянта про відсутність в акті камеральної перевірки ставки акцизного податку та офіційного курсу євро до гривні за курсом Національного банку України, що діє на перший день кварталу, в якому було здійснено реалізацію пального, з огляду на наступне.

Відповідно до Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року № 1204, до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення

Судом встановлено, що відповідні розрахунки штрафних санкцій були складені до кожного податкового повідомлення рішення та разом з останніми направлені на юридичну адресу ТОВ «Аль- Віто» поштою з повідомленням про вручення. Копії вказаних розрахунків були додані самим позивачем до позовної заяви.

Зазначені розрахунки містять всі необхідні відомості та показники для перевірки нарахованих штрафних санкцій, в тому числі ставку акцизного податку на дату реалізації пального та офіційний курс євро до гривні за курсом НБУ (а.с. 10 - 14, 16).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач, при здійсненні зазначеної камеральної перевірки та прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Таким чином позовні вимоги є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 року по справі № 818/1645/17 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аль-Віто" залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 по справі № 818/1645/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) В.О. Бондар О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 02.02.2018.