Справа № 804/7787/17
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2018 року Справа № 804/7787/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Павлоградський комбінат хлібопродуктів", третя особа - Західно-Донбаська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -
23.11.2017 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить стягнути податковий борг з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Павлоградський комбінат хлібопродуктів" в сумі 2524151,62 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач має податковий борг з податку на додану вартість у сумі 673 264,47 грн., земельного податку з юридичних осіб у сумі 1 102 346,63 грн., податку з доходів фізичних осіб у сумі 514 915,22 грн., податку на прибуток у сумі 233 552,00 грн., рентної плати за спеціальне використання води у сумі 51,22 грн., рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у сумі 2,35 грн., надходження коштів від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у сумі 1,78 грн., надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах у сумі 17,95 грн. Вказаний податковий борг виник внаслідок несплати відповідачем узгоджених податкових зобовязань за податковими деклараціями та тих, які визначені податковими повідомленнями-рішеннями. Сума боргу не сплачується відповідачем добровільно, а тому підлягає примусовому стягненню.
Позивач у судове засідання не зявився, але надав клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов відповідачем не подано.
Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Павлоградський комбінат хлібопродуктів" є платником податків, зборів (обов'язкових платежів) і перебуває на податковому обліку в Західно-Донбаській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
З матеріалів справи вбачається, що Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Павлоградський комбінат хлібопродуктів" має податковий борг в загальній сумі 2524151,62 грн., з яких по податку на додану вартість у сумі 673 264,47 грн., земельного податку з юридичних осіб у сумі 1 102 346,63 грн., податку з доходів фізичних осіб у сумі 514 915,22 грн., податку на прибуток у сумі 233 552,00 грн., рентної плати за спеціальне використання води у сумі 51,22 грн., рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у сумі 2,35 грн., надходження коштів від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у сумі 1,78 грн., надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах у сумі 17,95 грн.
Так, на виконання вимог статті 49 Податкового кодексу України відповідачем самостійно нараховані зобовязання, що підлягають сплаті до бюджету згідно наступних декларацій: податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_1 від 18.08.2015 термін сплати 30.08.2015, в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 14 478,00 грн., податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_2 від 18.09.2015 термін сплати 30.09.2015, в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 45 658,00 грн., податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_3 від 19.11.2015 термін сплати 30.11.2015, в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 23 670,00 грн., податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_4 від 16.12.2015 термін сплати 30.12.2015, в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану, вартість в розмірі 84 605,00 грн., податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_5 від 18.02.2016 термін сплати 01.03.2016, в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 54 682,00 грн., податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_6 від 20.07.2016 термін сплати 30.07.2016, в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1 088,00 грн., уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № НОМЕР_7 за 01.07.2015. термін сплати 17.08.2016, в якому платником самостійно збільшено суму податку на додану вартість, що підлягала сплаті, в розмірі 26 426,00 грн., уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № НОМЕР_8 за 01.09.2015, термін сплати 22.08.2016, в якому платником самостійно зменшено суму від'ємного значення на погашення боргу з податку на додану вартість, в розмірі 11 775,00 грн. уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № НОМЕР_9 за 01.11.2015. термін сплати 22.08.2016, в якому платником самостійно збільшено суму податку на додану вартість, що підлягала сплаті, в розмірі 75 036,00 грн., уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № НОМЕР_10 за 01.10.2015. термін сплати 22.08.2016, в якому платником самостійно збільшено суму податку на додану вартість, що підлягала сплаті, в розмірі 60 338,00 грн., уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № НОМЕР_8 за 01.09.2015. термін сплати 22.08.2016, в якому платником самостійно збільшено суму податку на додану вартість, що підлягала сплаті, в розмірі 26 131,00 грн., уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № НОМЕР_11 за 01.02.2016, термін сплати 29.08.2016, в якому платником самостійно збільшено суму податку на додану вартість, що підлягала сплаті, в розмірі 11 189,00 грн., уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № НОМЕР_12 за 01.03.2016, термін сплати 29.08.2016, в якому платником самостійно збільшено суму податку на додану вартість, що підлягала сплаті, в розмірі 11 842,00 грн., уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № НОМЕР_13 за 01.08.2015, термін сплати 29.08.2016, в якому платником самостійно збільшено суму податку на додану вартість, що підлягала сплаті, в розмірі 22 791,00 грн., податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_14 від 17.08.2016 термін сплати 30.08.2016, в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 24 885,00 грн., уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № НОМЕР_15 за 01.06.2016, термін сплати 30.08.2016, в якому платником самостійно збільшено суму податку на додану вартість, що підлягала сплаті, в розмірі 8 073,00 грн., податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_16 від 14.09.2016 термін сплати 30.09.2016, в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 32 000,00 грн., податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_17 від 17.10.2016 термін сплати 30.10.2016, в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 24 302,00 грн., податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_18 від 18.11.2016 термін сплати 30.11.2016, в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 31 602,00 грн., податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_19 від 16.12.2016 термін сплати 30.12.2016, в якій платником самостійно визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 13 438,00 грн., податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_20 від 12.01.2017 термін сплати 30.01.2017, в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 23 420,00 грн.
Порядок подання податкової декларації з податку на додану вартість та строки розрахунків з бюджетом передбачені статтею 203 Податкового кодексу України відповідно до якої, сума податкового зобовязання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Проте, самостійно задекларовані податкові зобовязання з ПДВ на загальну суму 673 264,47 грн. відповідачем не сплачено.
Крім того, підприємство має заборгованість по земельному податку з юридичних осіб.
Згідно п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до п.п. 269.1.1 п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).
Відповідно до ст.286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Платником земельного податку є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) та землекористувач. Обєктом оподаткування є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні.
Відповідно до п.286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Згідно до п.287.3 ст.287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Павлоградський комбінат хлібопродуктів" не сплачено податкові зобовязання за вказаною декларацією за липень - грудень 2015 року на суму 183 294,79 грн.
Також підприємством подано податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік № НОМЕР_21 від 12.02.2016, в якій платником визначено грошове зобовязання по земельному податку з юридичних осіб на загальну (річну) суму 519 869,71 гри. зі сплатою 43 322,48 грн, щомісячно (за грудень 2016р. - 43 322,43 грн.).
Проте відповідачем не сплачено податкові зобов'язання за вказаною декларацією за січень - грудень 2016 року на суму 519 869,71 грн.
Крім того, відповідачем 04.08.2016 було подано уточнюючий податковий розрахунок земельного податку № НОМЕР_22 від 04.08.2016, згідно якого збільшено річну суму податкових зобовязань на суму 5 503,01 грн. зі сплатою 458,58грн. щомісячно (за грудень 2016р. - 458,63 грн.). Зазначені зобовязання несплачені.
Також підприємством подано податкову декларацію з плати за землю за 2017 рік № НОМЕР_23 від 16.01.2017, в якій платником визначено грошове зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб на загальну (річну) суму 590 518,73 грн. зі сплатою 49 209,89 грн. щомісячно (за грудень 2017р. - 49 209,94 грн.).
Підприємством не сплачено податкові зобов'язання за вказаною декларацією за січень - серпень 2017 року на суму 393 679,12 грн.
Внаслідок несплати зазначених сум податкових зобовязань з земельного податку з юридичних осіб утворилась заборгованість в сумі 1102346,63 грн.
Також судом встановлено, що відповідач має заборгованість по податку з доходів фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної платні.
Західно-Донбаською ОДП1 Дніпропетровської області Державної податкової служби проведено позапланову виїзну документальну перевірку відповідача.
За результатами акту перевірки сформовано податкове повідомлення - рішення від 17.05.2012 № НОМЕР_24 на суму 514 915,22 грн. У відповідності до ст. 58 ПКУ податкове повідомлення-рішення та вручено посадовій особі платника податків - головному бухгалтеру ОСОБА_2 17.05.2012.
Відповідно до приписів ст.56 ПКУ рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Зазначене вище податкове повідомлення-рішення оскаржувалось в судовому порядку.
Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України визначене вказаним податковим повідомленням-рішенням грошове зобовязання є узгодженим, проте залишається несплаченим.
Також відповідач має податковий борг по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державні власності.
Статтею 137 ПКУ визначено, що періодами сплати податку на прибуток підприємств є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому, податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду.
Так, відповідачем подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2014 рік № НОМЕР_26 від 11.02.2015 року, в якій визначено грошове зобовязання з податку на прибуток у сумі 18,00 грн. з терміном сплати 11.03.2015р., податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2015 рік № НОМЕР_27 від 04.02.2016р., в якій платником визначено грошове зобовязання з податку на прибуток у сумі 18,00 грн. з терміном сплати 10.03.2016р., податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2016 рік № НОМЕР_28 від 12.01.2017р, в якій платником визначено грошове зобовязання з податку на прибуток у сумі 18,00 грн. з терміном сплати 11.03.2017.
Проте відповідачем не сплачено податкові зобовязання за вказаними деклараціями, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 54 грн.
Крім того, контролюючим органом проведено позапланову виїзну документальну перевірку відповідача. На підставі акту перевірки сформовано податкове повідомлення - рішення від 17.05.2012 № НОМЕР_25 на суму 233 498,00 грн. У відповідності до ст. 58 ПКУ податкове повідомлення-рішення та вручено посадовій особі платника податків - головному бухгалтеру ОСОБА_2 17.05.2012.
Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржувалось в судовому порядку.
В силу п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України зазначене вказаним податковим повідомленням-рішенням грошове зобовязання є узгодженим, проте залишається несплаченим.
Також відповідач має заборгованість з екологічного податку (надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на обєктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини).
Відповідно до п. 250.1 ПКУ, базовий податковий (звітний) період подання податкової декларації з екологічного податку дорівнює календарному кварталу.
Відповідно до п. 250.2 ПКУ платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.
Так, підприємством подано податкову декларацію з екологічного податку за 3 квартал 2016 року N НОМЕР_29 від 12.10.2016, в якій самостійно визначено податкове зобов'язання з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на обєктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини, в розмірі 4,70 грн. терміном сплати 19.11.2016 року та податкову декларацію з екологічного податку за 4 квартал 2016 року N НОМЕР_30 від 04.01.2017, в якій платником самостійно визначено податкове зобовязання з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на обєктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини, в розмірі 13,27 грн. терміном сплати 17.02.2017 року.
Проте, вказані суми відповідачем не сплачено, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 17,95 грн.
Також, підприємство має податковий борг з екологічного податку (надходження коштів від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення), що утворився внаслідок несплати узгоджених податкових зобовязань, визначених податковою декларацією з екологічного податку за 3 квартал 2016 року N НОМЕР_29 від 12.10.2016, в якій самостійно визначено податкове зобовязання по надходженням коштів від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, в розмірі 1,83 грн. терміном сплати 19.11.2016року.
Крім того, підприємство має податковий борг з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об'єктів місцевого значення).
Відповідно до п. 257.1 ст. 257 ПКУ, базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу. Відповідно до п. 257.3 ст. 257 ПКУ платник рентної плати до закінчення визначеного розділом 11 цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки, зокрема 257.3.1. з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин та 257.3.4. з рентної плати за спеціальне використання води - за місцем податкової реєстрації.
Проте, вказані суми відповідачем не сплачено внаслідок чого утворилась заборгованість з рентної плати за спеціальне використання води в сумі 51,22 грн.
Проте, вказані суми відповідачем не сплачено внаслідок чого утворилась заборгованість з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в сумі 2,35 грн.
Відповідно до п.6.2 ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. №2181-111 головному бухгалтеру відповідача під розпис вручено 26.11.2001 першу податкову вимогу за №1/17 від 10.10.2001 та 11.02.2002 підприємству засобами поштового звязку вручено другу податкову вимогу за №2/625 від 31.12.2001р.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Таким чином заборгованість по сплаті податків є узгодженою, вона не скасована і не списана податковим органом.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Відповідно частини 1 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду.
Таким чином суд дійшов висновку, що Головне управління ДФС у Дніпропетровській області правомірно звернулась з позовом до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз. Отже, у даній справі судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
- податку на додану вартість у сумі 673264 (шістсот сімдесят три тисячі двісті шістдесят чотири) грн. 47 коп.;
- земельному податку з юридичних осіб у сумі 1102346 (один мільйон сто дві тисячі триста сорок шість) грн. 63 коп.;
- податку з доходів фізичних осіб у сумі 514915 (пятсот чотирнадцять тисяч девятсот п'ятнадцять) грн. 22 коп.;
- податку на прибуток у сумі 233552 (двісті тридцять три тисячі пятсот пятдесят дві) грн. 00 коп.;
- рентній платі за спеціальне використання води у сумі 51 (пятдесят одна) грн. 22 коп.;
- рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у сумі 2 (дві) грн. 35 коп.;
- надходженням коштів від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у сумі 1 (одна) грн. 78 коп.;
- надходженням від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах у сумі 17 (сімнадцять) грн. 95 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1