Справа № 808/8489/15(СН/808/89/16)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2018 рокусправа № 808/8489/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Добродняк І.Ю

судді: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року

у справі № 808/8489/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан Трейд»

до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тітан Трейд» звернулось до суду з адміністративним позовом до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27 липня 2015 року № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що як на момент проведення перевірки, так і на момент прийняття оскаржуваного рішення у відповідача відсутні докази стосовно набуття ТОВ «Тітан Трейд» статусу власника або землекористувача земельної ділянки загальною площею 0,6855 га, що розташована за адресою: м.Запоріжжя, вул.Чубанова, 3-в, оскільки право власності або користування спірною земельною ділянкою за товариством не реєструвалось. При цьому ТОВ «Тітан Трейд» дійсно є власником певних будівель, розташованих за вказаною адресою, проте, розмір земельної ділянки, відведеної під зазначені споруди, складає 473,4 кв. м, а інформація щодо користувача та/або володільця решти земельної ділянки у позивача відсутня, тому винесене податкове повідомлення-рішення є протиправним а підлягає скасуванню.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.08.2017 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 27.07.2015 № в частині збільшення суми основного платежу на суму 194751,83 грн. та застосованої штрафної санкції в розмірі 48687,96 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції мотивовано тим, що законодавством визначено, що з виникненням права власності на будівлю чи споруду до власника переходить право власності чи користування на частину земельної ділянки, на якій розташована належна йому на праві власності будівля чи споруда, тому у ТОВ «Тітан Трейд» з моменту реєстрації права власності на нерухоме майно виник обов'язок з плати за землю, на якій такі об'єкти нерухомості розташовані, що свідчить про наявність у контролюючого органу правових підстав для визначення грошового зобов'язання з орендної плати за землю.

Разом з тим, частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що ТОВ «Тітан Трейд» є власником лише частини будівель та споруд, що розташовані на земельній ділянці загальною площею 6855 кв.м., і оскільки згідно Витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 11130/05/04 від 25.05.2015 площа земель комерційного використання для розташування автомайстерні по земельній ділянці, складає 639,70 кв. м, тому саме виходячи з площі земельної ділянки 639,70 кв. м контролюючим органом повинно було бути визначено суму податкового зобов'язання з плати за землю, оскільки на момент прийняття рішення про визначення зобов'язання у контролюючого органу були відсутні відомості про те, що ТОВ «Тітан Трейд» є власником всієї земельної ділянки.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду в частині задоволених вимог та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову повністю.

Відповідач зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 23.03.2006 позивач придбав у власність будівлі і споруди, розташовані на земельній ділянці площею 6855 кв. м.

Крім того, самим позивачем в обґрунтування своєї позиції надано ухвалу Комунарівського районного суду м.Запоріжжя від 18.05.2001, відповідно до якої саме ТОВ «Тітан Трейд» мало намір здійснити реєстрацію оренди всієї земельної ділянки у розмірі 6855 кв. м, а також відповідно до схеми експлікації земельної ділянки та рішення від 26.02.2006 у справі № 2-1131/2006 усі некапітальні (металеві гаражі, паркан та естакада) збудовані ТОВ «Тітан-Трейд», тобто товариство користується усією земельною ділянкою із її прибудинковою територією, а відтак розмір грошового зобов'язання з орендної плати за землю у спірному податковому повідомленні-рішенні визначений контролюючим органом вірно.

ТОВ «Тітан Трейд» проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною. На виконання вимог апеляційного суду позивачем в подано в якості додаткових доказів технічний паспорт на нерухоме майно.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами, 23.03.2006 між ОСОБА_1 (Продавець) та ТОВ «Тітан Трейд» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до пункту 1 якого Продавець передає у власність, а Покупець приймає у власність: майстерню літера А, побутовий корпус літера Б-2, склад літера В-2, сторожку літера Ж-2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які розташовані на земельній ділянці площею 6855 кв. м і зобов'язується сплатити за нього визначену за домовленістю сторін грошову суму (т.1, а. с.55, 56).

При цьому в абз.2 п.1 вказаного договору купівлі-продажу зазначено, що за планом земельної ділянки розташовані: 1. літ.А - майстерня, матеріали стін будівель та споруд метал - 91%, цегла - 9%, загальна площа 273,3 кв.м.; 2. літ.Б-2 - побутовий корпус, матеріали стін будівель та споруд шлакоблок, черепашник, загальна площа 70,3 кв.м.; 3. літ.В-2 - склад, матеріали стін будівель та споруд метал, загальна площа 270,0 кв.м.; 4. літ.Е - котельня, матеріали стін будівель та споруд метал, загальна площа 26,1 кв.м.; 5. З - склад; 6. літ.И - гараж; 7. літ.К - гараж; 8. літ.Л - сторожка; 9. літ.Ж-2 - сторожка, матеріал стін будівель та споруд І поверх - цегла, ІІ поверх - метал; 10. 1, 2, 3, 6, 7 - паркани; 11. 4 - естакада; 12. 5 - димова труба; 13. І - замощення.

З Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.10.2014 вбачається, що у даному Реєстрі зареєстровано право власності ТОВ «Тітан Трейд» на комплекс: майстерня літ.А, побутовий корпус літ.Б-2, склад літ.В-2, сторожка літ.Ж-2, розташований за адресою: АДРЕСА_1, площа земельної ділянки - 6 855 кв. м (т.1, а. с.70-72).

Відповідно до даних Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Міжрайонного управління у Запорізькому районі та м.Запоріжжі від 04.07.2017 № 0-8-0.18-669/117-17 право власності та/або право користування на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1, за ТОВ «Тітан Трейд» не зареєстроване, правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою не видавались (т.2, а. с.37).

ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя проведено невиїзну документальну перевірку ТОВ «Тітан Трейд» з питання дотримання вимог податкового законодавства з плати за землю за період з 01.01.20111 по 22.04.2015, по земельній ділянці площею 0,6855 га, розташованій за адресою АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт № 1786/08-27-15-02/30421048 від 11.06.2015 (т.1, а. с.11-17).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Тітан Трейд» вимог п.287.6 ст.287, п.286.2 ст.286 ПК України, що призвело до заниження Товариством суми земельного податку, що призвело до несплати до бюджету суми податкового зобов'язання з плати за землю у розмірі 343 674,04 грн., а саме: за 2011 рік - 85918,51 грн., за 2012 рік - 85918,51 грн., за 2013 рік - 85918,51 грн., за 2014 рік - 85918,51 грн.

27.07.2015 на підставі вказаного акта перевірки ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб» на загальну суму 25 085,32 грн., в тому числі: за основним платежем - 20 755,32 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 4330 грн. з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 269 005,32 грн., у т. ч. за основним платежем - 214 796,25 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 54 209,07 грн. (т.1, а. с.8).

З розрахунку грошового зобов'язання та штрафних санкцій до вказаного податкового повідомлення-рішення вбачається, що ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя з урахуванням строків давності, встановлених у ст.102 ПК України, визначено товариству грошове зобов'язання з плати за землю за періоди: липень 2012 року - грудень 2014 року в розмірі 214796,25 грн., застосовано штрафну санкції в розмірі 25 відсотків від суми визначеного зобов'язання в сумі 54209,07 грн., а також застосовано штраф за неподання у встановлені строки податкової звітності в розмірі 510 грн. (т.1, а. с.9).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

На час укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.03.2006 діяв Закон України «Про плату за землю» від 03.07.92 № 2335-ХІІ, який втратив чинність з 01.01.2011 згідно з Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI.

З 01.01.2011 питання оподаткування земельних ділянок та сплати орендної плати за землю урегульоване Податковим кодексом України.

Відповідно до ст.9 Податкового кодексу України в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, плату за землю віднесено до загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до ст.14 ПК України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України).

земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XIII цього Кодексу) - пп.14.1.72 п.14.1 ст.14 ПК України.

землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди - пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

За правилами п.269.1 ст.269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Об'єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності (п.270.1 ст.270 ПК України).

Судом першої інстанції вірно встановлено, не заперечується сторонами, що право власності та/або право користування на земельну ділянку, розташовану за вказаною вище адресою за ТОВ «Тітан Трейд» не зареєстроване, правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою не видавались.

Разом з тим, питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються ст. 120 Земельного кодексу України і ст. 377 Цивільного кодексу України.

Вказаними нормами встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст.126 ЗК України).

Згідно з п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі

сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною

ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Відповідно до п.287.6 ст.286 ПК України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

З огляду на вказані правові норми в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що у позивача як власника придбаної нерухомості на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.03.2006 виник обов'язок щодо сплати земельного податку одночасно з моментом проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке розташовано на земельній ділянці, не зважаючи на те, чи оформлена ця земельна ділянка належним чином, чи ні.

Також, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що контролюючим органом не обґрунтований визначення грошового зобов'язання з земельного податку виходячи з загальної площі земельної ділянки, зазначеної в договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 23.03.2006, - 6855 кв.м.

Як на час прийняття судом оскаржуваного рішення, так і в ході розгляду апеляційної скарги відповідачем не доведено в установленому порядку, що ТОВ «Тітан Трейд» є власником (користувачем) всієї земельної ділянки площею 6855 кв.м.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції у відповідності до вимог ч.1 ст.308 КАС України, апеляційний суд виходить з наступного.

З вищенаведених обставин вбачається, що договором купівлі-продажу нерухомого майна від 23.03.2006 позивач дійсно придбав у власність будівлі і споруди, розташовані на земельній ділянці площею 6855 кв. м.

Разом з тим, зі змісту даного договору вбачається, що на площі 6855 кв. м розташовано значну кількість будівель і споруд, частину з яких (комплекс: майстерня літ.А, побутовий корпус літ.Б-2, склад літ.В-2, сторожка літ.Ж-2) придбав позивач.

І право власності (з моменту реєстрації якого, як зазначено вище, у позивача виник податковий обов'язок з плати за землю) за ТОВ «Тітан Трейд» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстровано саме на цю частину нерухомого майна (комплекс).

Також відповідно до Витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 11130/05/04 від 25.05.2015 площа земель комерційного використання для розташування автомайстерні складає 639,70 кв. м (т.1, а. с.89).

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції, що контролюючий орган мав визначити товариству суму грошового зобов'язання з плати за землю саме виходячи з площі фактичного користування земельною ділянкою - 639,70 кв. м.

При цьому відповідачем не спростовується правильність розрахунку суду першої інстанції, згідно якому протягом 2011 - 2014 років позивач зобов'язаний був нарахувати та сплатити грошове зобов'язання з плати за землю в розмірі 8017,81 грн. за кожен рік (639,70 кв.м х 1253,37 х 1% = 8017,81 грн.), де 1253,37 грн. - нормативно грошова оцінка одного кв.м земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до відомостей, отриманих контролюючим органом від Головного управління Держземагенства у Запорізькій області).

Доводи відповідача, що з наданої позивачем ухвали Комунарівського районного суду м.Запоріжжя від 18.05.2001 вбачається, що ТОВ «Тітан Трейд» мало намір здійснити реєстрацію оренди всієї земельної ділянки саме у розмірі 6855 кв. м, а також відповідно схеми експлікації земельної ділянки та рішення від 26.02.2006 у справі № 2-1131/2006 усі некапітальні (металеві гаражі, паркан та естакада) збудовані ТОВ «Тітан-Трейд», апеляційний суд не приймає як такі, що суперечать вищенаведеним правовим нормам, аналіз яких свідчить, що виникнення у особи податкового обов'язку з плати за земельну ділянку, на якій розташовані об'єкти нерухомого майна, пов'язано саме з державною реєстрацією права власності на відповідне нерухоме майно і земельний податок в такому випадку сплачується виключно за площі під такими об'єктами нерухомості з урахуванням прибудинкової території.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідачем під час визначення грошового зобов'язання з земельного податку протиправно взято до розрахунку площу земельної ділянки 6588 кв.м., суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання на суму 214796,25 грн., тому, виходячи з фактичних обставин, наведеного судом першої інстанції розрахунку є цілком правомірним часткове задоволення позову і скасування податкового повідомлення - рішення від 27.07.2015 № в частині визначеного зобов'язання на суму 194751,83 грн. та нарахованої штрафної санкції в розмірі 48687,96 грн.

Наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року у справі № 808/8489/15 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко