Справа № 541/1589/17
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Куцин В.М.

Суддя-доповідач: Донець Л.О.

29 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 541/1589/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Донець Л.О.

суддів: Бенедик А.П. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.10.2017, суддя Куцин В.М., повний текст складено 02.11.17 по справі № 541/1589/17

за позовом ОСОБА_2

до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області , Миргородської міської ради , Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради

про скасування рішення відповідача та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2017 року, ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - відповідач-1), Миргородської міської ради (далі - відповідач-2); Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради (далі - відповідач-3), в якому просить, після доповнення, визнати дії відповідача-1 щодо припинення виплати пенсії протиправними; зобов'язати відповідача-1 поновити позивачу виплату пенсії з моменту порушення права на соціальний захист з 1 березня 2017 року; скасувати рішення Комісії з питань призначення (відновлення ) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам відповідача-2 №3 від 23.02.2017 року; скасувати рішення відповідача-3 №237 від 04.04.2017 року; зобов'язати відповідача-1 призначити та виплатити пенсію позивачу за період з 1 березня 2017 року по 1 вересня 2017 року.

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.10.2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення №3 Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам відповідача-2 від 23.02.2017 року про припинення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі позивачу.

Визнано протиправним та скасовано рішення №237 від 04.04.2017 року відповідача-3 про скасування довідки №163001047 від 28.11.2014 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території України позивача.

Визнано протиправними дії відповідача-1 щодо припинення виплати позивачу пенсії в разі втрати годувальника з 1 березня 2017 року до 1 вересня 2017 року.

Зобов'язано відповідача-1 поновити виплату позивачу пенсії в разі втрати годувальника з 1 березня 2017 року до 1 вересня 2017 року та провести її виплати.

Відповідач-1, відповідач-3, не погодившись з судовим рішенням, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати судове рішення в частині задоволення позову стосовно їх інтересів, та в цій частині прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач-1, відповідач-3, посилаються на неврахування судом першої інстанції фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач перебуває на обліку у відповідача-2, як особа що має статус внутрішньо переміщеної особи з 28 листопада 2014 року.

23.02.2017 року рішенням №3 Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам відповідача-2, позивачу припинено соціальну виплату внутрішньо переміщеної особи на підставі подання відповідача-1 №344 від 22.02.2017 року та акту обстежень №344 від 21.02.2017 року.

04.04.2017 року рішенням №237 відповідача-1 скасовано довідку № 163001047 від 28.11.2014 року позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території України.

24.02.2017 року відповідачем-1 розпорядженням рахунок №151 301 припинено, у зв'язку з рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 23.02.2017 року про припинення виплат.

Судом першої інстанції задоволено позовні вимоги, та зроблений висновок про те, що дії відповідача по припиненню пенсії не відповідають вимогам статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім цього, суд першої інстанції зробив висновок про те, що рішення відповідача-1, відповідача-3 не відповідають приписам Закону України «Про забезпечення праві і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Колегія суддів розглянувши судове рішення в межах апеляційних скарг відповідачів, частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

у разі смерті пенсіонера;

у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 63 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п.п. 1, п. 10 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за № 41/26486, начальник управління керує діяльністю управління, персонально відповідає за виконання покладених на управління завдань.

Аналізуючи викладене, колегія суддів зазначає, що від імені органу Пенсійного фонду за наслідками розгляду відповідних матеріалів рішення про припинення виплати пенсії підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов'язків).

У відповідності до п.п.1), 14) п.10 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 (зі змінами), начальник управління здійснює керівництво управлінням Фонду, розподіляє обов'язки між своїми заступниками.

Як вбачається з матеріалів справи, питання припинення пенсії позивачу вирішено розпорядженням начальника відділу з питань призначення та перерахунку пенсій відповідача-1 від 24.02.2017 року рахунок №151301.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем був порушений встановлений законом спосіб прийняття оскаржуваного рішення про припинення пенсії позивачу, тому скасуванню підлягає розпорядження відповідача-1 від 24.02.2017 року рахунок №151301 про припинення пенсії позивачу.

Позовні вимоги про поновлення виплати позивачу пенсії за період часу з 1 березня 2017 року по 1 вересня 2017 року є похідними від позовних вимог про скасування рішення про припинення, тому є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про їх задоволення.

Позовна заява не містить вказаних вимог, але колегія суддів вважає можливим вийти за межі позовних вимог, в силу приписів статті 9 КАС України, яка каже, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин, колегія суддів вважає можливим скасувати судове рішення в частині визнання протиправними дії відповідача-1 щодо припинення виплати позивачу пенсії в разі втрати годувальника з 1 березня 2017 року до 1 вересня 2017 року.

В цій частині прийняти нову постанову та скасувати розпорядження відповідача-1 від 24.02.2017 року рахунок №151301 про припинення пенсії позивачу.

Стосовно частини позовних вимог про скасування рішення Комісії з питань призначення (відновлення ) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам відповідача-2 №3 від 23.02.2017 року, та скасування рішення відповідача-3 №237 від 04.04.2017 року, то колегія суддів зазначає на таке.

У відповідності до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365 «Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування» (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень), контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж одного разу на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за формою, встановленою Мінсоцполітики. Якщо в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб є інформація щодо проходження особою фізичної ідентифікації в публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України", чергова перевірка у відповідному періоді не проводиться.

На підставі п.3 згаданої вище постанови Кабінету Міністрів України №365 від 08.06.2016 року структурні підрозділи з питань соціального захисту населення та/або робочі групи, що утворюються з представників територіальних підрозділів МВС, ДМС, СБУ, Національної поліції, Держфінінспекції, Держаудитслужби та Пенсійного фонду України за рішенням районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - робоча група) також можуть проводити додаткові перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи із складенням акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

Згідно до пп.2 п.4 наведеної вище постанови Кабінету Міністрів України, додаткова перевірка проводиться у разі:

наявності інформації про повернення внутрішньо переміщеної особи на тимчасово окуповану територію України, до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, чи її виїзду за кордон, або отримання такої інформації від МВС, СБУ, Держприкордонслужби, Національної поліції, ДМС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських об'єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам;

У відповідності до п.5 наведеної вище постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення його керівником про проведення перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи або з дня отримання інформації від органів, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 4 цього Порядку, проводить таку перевірку із складенням акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї з урахуванням положень пунктів 8 і 9 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365. За результатами такої перевірки структурний підрозділ з питань соціального захисту населення готує подання про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальних виплат до комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореної районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - комісія).

Згідно до п.6 наведеної постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, за відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сім'ї і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації.

Представник робочої групи протягом одного робочого дня передає акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї відповідному структурному підрозділу з питань соціального захисту населення.

На підставі п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, у разі коли внутрішньо переміщена особа протягом трьох робочих днів не з'явилася до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, такий підрозділ надсилає їй рекомендованим листом повторне повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися для проходження фізичної ідентифікації.

Водночас структурний підрозділ з питань соціального захисту населення робить запит до Держприкордонслужби щодо виїзду внутрішньо переміщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У відповідності до п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, держприкордонслужба протягом п'яти робочих днів безоплатно подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення на його запит інформацію про виїзд внутрішньо переміщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, із зазначенням кількості днів такої відсутності протягом 90 днів, які передують даті подання відповідного запиту.

Згідно до п.9 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, за наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", що підтверджується письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських об'єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки.

У день прийняття рішення про скасування довідки керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення припиняє призначені структурним підрозділом з питань соціального захисту населення соціальні виплати такій особі та інформує про прийняте рішення органи, що здійснюють соціальні виплати, які припиняють соціальні виплати такій особі до прийняття остаточного рішення комісією.

Згідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення вносить на розгляд комісії протягом трьох робочих днів з дня надходження інформації, зазначеної у пункті 8 цього Порядку, та відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї подання про припинення соціальної виплати.

У відповідності до п.11 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, комісія протягом п'яти календарних днів розглядає подання про припинення соціальних виплат та приймає відповідне рішення.

Відповідно до пп.2, 4, 5 п.12 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, соціальні виплати припиняються у разі:

встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї;

скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб";

отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п.13 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, комісія не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після прийняття рішення щодо припинення соціальної виплати надсилає копію такого рішення органам, що здійснюють соціальні виплати, та структурному підрозділу з питань соціального захисту населення.

Згідно до п.14 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення та орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії припиняє соціальні виплати з місяця, що настає за тим, у якому прийнято відповідне рішення, а у випадках, передбачених підпунктом 3 пункту 4 та підпунктом 4 пункту 12 цього Порядку, - з дня припинення виплати ПАТ "Державний ощадний банк України" або з дня скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Названа вище постанова, передбачає ініціювання питання контролю перебування осіб, що мають статус внутрішньо переміщених, та після складання акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї направлення повторного повідомлення, з одночасним запитом Держприкордонслужбу про виїзд особи, отримання відповіді про виїзд внутрішньо переміщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, із зазначенням кількості днів такої відсутності протягом 90 днів, які передують даті подання відповідного запиту.

Надіслані на адресу суду апеляційної інстанції документи, а саме: копії повідомлень про необхідність з'явлення на 14.02.2017 року (аркуш справи 141, 142), копія акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №344 від 21.02.2017 року, копія листа Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації від 20.03.2017 року №01.2-15/1621 «Про опрацювання списків та здійснення контролю за призначенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», про проведення перевірок осіб, які до 30.11.2016 року виїхали за межі території, контрольованої українською владою та станом на 01.02.107 року до України не повернулись, не можуть свідчити про належне дотримання відповідачем-3 та відповідачем -2 вказаної вище процедури контролю за місцем проживання позивача.

Крім цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, в порушення вимог п.9 «Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06. 2016 року № 365, питання скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території України було розглянуто після припинення виплати.

В своїй апеляційній скарзі відповідач-3 посилається на наявність відомостей Служби безпеки України про перетин позивачем кордону 2042 до 30.11.2016 року за межі території, контрольованої українською владою та станом на 01.02.2017 року її не повернення на територію України.

Колегія суддів зауважує, що дана інформація була отримана для ініціювання перевірки фактичного знаходження позивача за місцем проживання, як це передбачено «Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06. 2016 року №365, про що зазначено у листі Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації від 20.03.2017 року №01.2-15/1621 «Про опрацювання списків та здійснення контролю за призначенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, та не може свідчити про належне виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 08.06. 2016 року №365, оскілки акт обстеження матеріально-побутових умов та попередження датуються - 22.02.2017 р. та 14.02.2017 р. відповідно, тобто до отримання вказаного листа.

Крім цього, відповідач-3 не здійснив заходи щодо перевірки інформації вказаної в листі.

Виходячи із викладеного, колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає частковому скасуванню, а апеляційні скарги - частковому задоволенню.

Апеляційні скарги не містять вказаних доводів.

Проте, колегія суддів вважає можливим застосувати приписи частини 2 статті 308 КАС України, яка каже, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, зокрема, ст. 49 Закону України ««Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому судове рішення підлягає частковому скасуванню, а позовні вимоги та вимоги апеляційних скарг- частковому задоволенню.

В силу приписів ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, а апеляційні скарги - частковому задоволенню.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області та Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради задовольнити частково.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.10.2017 по справі № 541/1589/17 скасувати в частині задоволення позову про визнання неправомірними дії Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо припинення виплати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 пенсії в разі втрати годувальника з 01 березня 2017 року до 01 вересня 2017 року.

В цій частині прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати розпорядження Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24 лютого 2017 року рахунок № 151301 про припинення пенсії ОСОБА_2.

В іншій частині постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.10.2017 року по справі № 541/1589/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді А.П. Бенедик Л.В. Мельнікова

Повний текст постанови складено 02.02.2018.