Справа № 336/6898/17
Суддя: Марко Я. Р.
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/6898/17
Провадження № 2-а/336/77/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Марко Я.Р., при секретарі Палубінській К.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся до суду з адміністративним позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,в якому просить суд визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку йому пенсії з урахуванням положень частини 1 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати йому пенсію за віком у розмірі обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого частиною 1 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 13,5 %, починаючи з 18.04.2017 року, з дати призначення пенсії за віком, а також стягнути з Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на його користь судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 640,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію у відповідності до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Після призначення пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати та з його заробітної плати сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Досягнувши пенсійного віку передбаченого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», 18.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського об'єднаного управління ПФУ м. Запоріжжя з заявою встановленої форми про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Бланк відповідної заяви йому було надано працівником Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

З 18.04.2017 року позивачу було призначено пенсію за віком, яку розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

З метою усунути протиправні дії відповідача щодо невірного обчислення та виплати йому пенсії, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.06.2017 року по справі № 336/2915/17 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково та зобов'язано Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити позивачу перерахунок та призначити пенсію за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 роки) та виплатити позивачеві недоотриману суму пенсії у вигляді різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією з 18.04.2017 року.

30.10.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок йому пенсії за віком з урахуванням положень частини 1 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію.

Листом Шевченківського об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя від 01.11.2017 року № 492/Ч-1 повідомлено позивача про те, що останній не має права на підвищення пенсії, яке передбачене статтею 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки до призначення пенсії за віком йому виплачувалася пенсія за вислугу років.

Позивач вважає, що вказаними діями відповідач порушив його законні права та інтереси, оскільки вони ґрунтуються на безпідставних мотивах і не відповідають критеріям правомірності, визначеними Кодексом адміністративного судочинства України, а тому є протиправними.

В судове засідання позивач не з'явився. В матеріалах справи міститься його заява за змістом якої останній просить суд розглядати справу без його участі та задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача також в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, а також відзив за змістом якого просить в задоволенні позову відмовити, у зв'язку із тим, що до моменту переходу на пенсію за віком позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому правові підстави для підвищення розміру пенсії відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відсутні. Крім того, зазначено, що позивачем були пропущені процесуальні строки на оскарження дій Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

У відповідності до частини 3 статті 194, частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої та третьої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтею 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до положень частини 1 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців;

на 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Судом встановлено, що позивачу була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

18.04.2017 року позивач звернувся до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про перехід з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку із переходом на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та поданої заяви, до розрахунку пенсії позивача взято показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Проте, на момент призначення позивачу пенсії за вислугу років, він не мав права на жодний інший вид пенсійного забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що при призначенні пенсії позивачу за вислугу років, показник середньої заробітної плати по галузях економіки не застосовувався, що підтверджено постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.06.2017 року по справі № 336/2915/17.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що реалізація права позивача на пенсію на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» проводиться вперше, що вже встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.06.2017 року.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року та відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для нього передбачений пенсійний вік - 60 років.

З заявою про призначення пенсії за віком позивач звернувся після досягнення 62 річного віку, а саме в квітні 2017 року, саме з цього періоду він отримує пенсію за віком. Тобто позивачеві було призначено пенсію за віком на 27 місяців пізніше.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача з посиланням на те, що позивач вже отримував пенсію за вислугою років, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом. При цьому пенсія за даною нормою тлумачиться як щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

У розумінні наведеної норми Закону пенсіонером позивач за цим Законом не був, та набувши встановленого ним пенсійного віку та маючи при цьому більш ніж достатнього страхового стажу, отримав право на первинне призначення пенсії за віком в такому ж порядку, як і інші громадяни України, що звернулись за призначенням пенсії у 2017 році, з усіма правами, доплатами та збільшенням, які передбачені при призначенні пенсії за віком на загальних підставах.

Оскільки позивачу була призначена пенсію за віком з більш пізнім виходом на пенсію, а саме на 27 місяців, він набув право на підвищення розміру пенсії відповідно до статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач просить зобов'язати відповідача перерахувати пенсію, починаючи з 18.04.2017 року з дати призначення пенсії за віком.

Згідно з частиною 2 статті 122 та частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач в адміністративному позові не ставить питання про поновлення строку на звернення до суду, зазначивши, що поновлення пенсії повинно відбуватися з дня призначення пенсії, тобто з 18.04.2017 року.

Проте, позивач до суду з даним позовом звернувся лише у листопаді 2017 року і згідно тексту позову та доданих до нього документів, суд не вбачає поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом, а тому вимоги заявлені з 18.04.2017 року по 26.05.2017 року підлягають залишенню без розгляду.

Оскільки позивач, як вбачається з поштового штампу на конверті, звернувся до суду 27.11.2017 року, то вимоги позивача підлягають задоволенню в межах шестимісячного строку з дня звернення позивача до суду, тобто з 27.05.2017 року.

Зважаючи на те, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які були частково задоволені судом, а також враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

На підставі наведеного, керуючись статтями 26, 29, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтями 2, 5-9, 73-77, 90, 139, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням положень частини 1 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком у розмірі обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого частиною 1 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 13, 5 %, починаючи з 27.05.2017 року.

Позовні вимогипро зобов'язання Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком у розмірі обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого частиною 1 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 13, 5 % за період з 18.04.2017 року по 26.05.2017 року - залишити без розгляду.

Стягнути з Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1, судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Я.Р.Марко