Справа № 809/82/18
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"05" лютого 2018 р. Справа № 809/82/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Матуляк Я.П., розглянувши матеріали позовної заяви Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання до вчинення дій.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.01.2018 року дану позовну заяву залишено без руху, у зв'язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом подання до суду: письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також документа про сплату судового збору або доказів наявності пільг щодо такої сплати.

Вказана ухвала отримана представником позивача 24.01.2018, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

В межах строку, наданого судом для усунення недоліків позовної заяви, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області на виконання вищенаведеної ухвали 30.01.2018 подано заяву в якій, просить відстрочити сплату судового збору. В обґрунтування вказаної заяви зазначає, що на даний час у позивача не має можливості сплатити судовий збір у зв'язку із відсутністю затвердженого в установленому порядку кошторису.

Питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовані статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України, та Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічні положення зазначені в ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може відстрочити особу від сплати судового збору або розстрочити його сплату, є її майновий стан. Доводячи наявність підстав для відстрочення сплати судового збору, позивач посилається на відсутність коштів для сплати судового збору.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23.01.2015 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 № 3674-VI «Про судовий збір» судам роз'яснено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати. Позивач є бюджетною установою, однак спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій.

Суд зазначає, що в обґрунтування свого майнового стану, що унеможливлює сплату судового збору позивачем не подано жодного підтверджуючого документу.

Як наслідок, відсутність коштів в Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області для сплати судового збору не є тією обставиною, що впливає на майновий стан та може слугувати підставою для відстрочення сплати судового збору відповідно до статті 133 Кодексу адміністративного судочинства та статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Також суд звертає увагу на те, що позивач звертається до адміністративного суду не з метою захисту свого порушеного права, а як суб'єкт владних повноважень, реалізуючи таким чином свої владні та управлінські функції, які передбачені відповідними нормами законодавства України. З огляду на реалізацію владних функцій, відстрочуючи сплату судового збору суд поставить в нерівні умови по відношенню до позивача інших платників судового збору, передбачених Законом України "Про судовий збір".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заявленої заяви позивачем та відсутності підстав для відстрочення сплати судового збору, у зв'язку з чим відмовляє у її задоволенні.

Крім того, суд зазначає, що Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.01.2018 року було зобов'язано позивача подати до суду письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Що також не виконано позивачем.

Відтак суд приходить до висновку, що у встановлений судом строк, вимоги ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.01.2018 року позивачем не виконані.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі наведеного, керуючись статтями 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області (, вул. Берегова, 24, м. Івано-Франківська , 76019) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1) про зобов'язання до вчинення дій - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до Івано-Франківського окружного адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя Матуляк Я.П.