Справа № 806/3512/17
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

806/3512/17

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року м. Житомир справа № 806/3512/17

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липа В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Осиківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Керівник Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області звернувся до суду в інтересах держави з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Осиківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області щодо не оформлення права власності на будівлю дитячого садку, розташованого за адресою: вул. Перемоги, 3, село Осиково, Бердичівський район, Житомирська область та зобов'язати відповідача вжити заходи щодо оформлення права власності на будівлю дитячого садку, розташованого за адресою: вул. Перемоги, 3, село Осиково, Бердичівський район, Житомирська область.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що під час вивчення стану додержання земельного законодавства встановлено, що на території Осиківської сільської ради Бердичівського району за адресою: вул. Перемоги, 3, село Осиково, Бердичівський район, Житомирської області функціонує дошкільний навчальний заклад "Дзвіночок" будівля якого використовується без оформлення та реєстрації права власності. Прокурор вважає, що Осиківська сільська рада, являючись суб'єктом, який здійснює управління ДНЗ, відповідає за його матеріально-технічне забезпечення, не виконала покладені на неї законами України повноважень, не вжила необхідних дій для оформлення прав власності на будівлю садочка чим допустила протиправну бездіяльність.

Прокурор через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі про зазначив, що проти позову не заперечує.

Керуючись приписами ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до рішення шостої сесії XXIV скликання Осиківської сільської ради від 25.04.2003 року "Про відкриття дитячого садка" на території Осиківської сільської ради відкрито дитячий садок з 5 травня 2003 року, приміщення якого прийнято у комунальну власність.

На вимогу Бердичівської місцевої прокуратури Осиківська сільська рада листом від 03.11.2017 №509 повідомила про те, що правовстановлююча документація на приміщення Осиківського ДНЗ не виготовлялася.

Позивач, вважаючи, що бездіяльність відповідачів яка виразилась у не оформленні необхідних документів на державну реєстрацію дошкільного навчального закладу може призвести до негативних наслідків, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (зі змінами та доповненнями), сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

У свою чергу, статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Так, статтею 12 Земельного кодексу України установлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до статті 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Згідно зі частинами першою, другою статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтями 125 та 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За визначенням статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 №121 (яка діяла до 06.08.2012) державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об’єкти нерухомості, розташовані на всій території України (населених пунктах, військових містечках, військових частинах, аеропортах, річкових і морських портах, заповідниках, заказниках, на дорогах, полігонах і т.п.). Державна реєстрація права власності на об’єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов’язковою для власників, незалежно від форм власності.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому, державна реєстрація таких прав є обов’язковою.

Відповідно до пунктів 1.1. та 1.3. статуту Осиківського дошкільного закладу "Дзвіночок", затвердженого рішенням Осиківської сільської ради від 29.09.201 та погодженого начальником відділу освіти Бердичівської райдержадміністрації, дошкільний навчальний заклад "Дзвіночок" Осиківської сільської ради створено на підставі рішення сесії Осиківської сільської ради від 22.10.2003 та передбачено, що засновник здійснює фінансування дошкільного закладу, його матеріально-технічне забезпечення, надає будівлі з обладнанням і матеріалами, організовує будівництво та ремонт приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне обслуговування дітей.

Пунктом 9.1. вказаного Статуту передбачено, що дошкільному навчальному закладу передано в оперативне управління земельну ділянку, будівлі, споруди, комунікації, обладнання, ігрові майданчики (а.с.15-20).

Згідно інформації Осиківської сільської ради №509 від 03.11.2017 форма власності дошкільного навчального закладу - комунальна; балансоутримувач Осиківського ДНЗ - Осиківська сільська рада; правовстановлююча документація на приміщення Осиківського ДНЗ не виготовлялася, питання оформлення правовстановлюючої документації на земельну ділянку, на якій знаходиться Осиківський ДНЗ не розглядалися.

Крім того, відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 29.01.2018р. відомості щодо права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 3, село Осиково, Бердичівський район Житомирської області- відсутні.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем не було забезпечено виконання вимог чинного законодавства в частині оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Осиківського дошкільного навчального закладу "Дзвіночок" розташованого за адресою: вул. Перемоги, 3, село Осиково, Бердичівський район Житомирської області, а тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Осиківської сільської ради щодо не оформлення права власності на будівлю дитячого садочка, розташованого за адресою: вул. Перемоги, 3, село Осиково, Бердичівський район Житомирської області підлягають задоволенню.

Також, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо зобов'язання відповідача вжити вищезазначені заходи, оскільки права на нерухоме майно та їх обтяження підлягають обов'язковій державній реєстрації відповідно до чинного законодавства і відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку під навчально-виховним комплексом створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, ризики для нормального функціонування школи та учбового процесу, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 77, 90, 205, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Осиківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області щодо не оформлення права власності на будівлю дитячого садка, розташованого за адресою: вул. Перемоги, 3, село Осиково, Бердичівський район, Житомирська область.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа