Справа № 804/8492/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2017 р. Справа № 804/8492/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа- Головне управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -
Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Відродження» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа - Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просило:
- визнати протиправними дії Криворізької північної об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо відмови Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Відродження» у прийнятті (неприйняття) податкових накладних з податку на додану вартість за грудень 2015 року.
- зобов'язати Криворізьку північну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області зареєструвати та вважати прийнятими в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 21/2/, 19/2/, 16/2/, 18/2/, 17/2/, 20/2/ від 31 грудня 2015 року подані Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження», за датою їх фактичного надходження.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушення норм чинного законодавства не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були подані позивачем 14.01.2016р.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідач адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення в яких просив відмовити у задоволені адміністративного позову, оскільки останній діяв у межах повноважень та у спосіб передбаченому нормами чинного законодавства.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Третя особа у судове засідання також не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заперечення на адміністративний позов в яких просила відмовити у його задоволені.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як слідує з адміністративного позову, 14 січня 2016 року Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження» було направлено на реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 21/2/, 19/2/, 16/2/, 18/2/, 17/2/, 20/2/ від 31 грудня 2015 року. Однак Позивач отримав квитанцію про відмову у реєстрації вищезазначених податкових накладних у зв'язку з блокуванням цифрового підпису директора СТОВ «Відродження», що унеможливило реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних за грудень 2015 року.
У зв'язку з чим позивачем 16 січня 2016 року за вих. № 2 направлено лист на адресу Криворізької північної об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо неправомірної відмови у прийнятті податкових накладних та неправомірного блокування електронного цифрового підпису директора СТОВ «Відродження» та попередження про неможливість реєстрації податкових накладних, однак відповіді на даний лист отримано не було.
Вирішуючи означений адміністративний позов, суд зважає на таке.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до п. 49.4. ст. 49 Податкового кодексу України податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
У п. 9 постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» від 29 грудня 2010 р. № 1246 зазначено, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:
наявність помилок під час заповнення податкової накладної;
відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;
факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;
порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України;
порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.
Згідно з п. 1 роз. 2 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України № 233 від 10.04.2008р., платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.
Згідно з п. 7 розділу 2 Інструкції, підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов встановлених в статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис"; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/блокований).
Пунктом 6 розділу 2 Інструкції передбачено, що для приймання податкових документів в електронному вигляді від платника податків орган ДПС повинен мати: програмне забезпечення приймання та обробки податкової звітності з засобами КЗІ; чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформовані акредитованим центром сертифікації ключів для органу ДПС.
Прийом податкових документів здійснюється Центральним порталом приймання електронної звітності Державної фіскальної служби України.
З огляду на означене відповідні докази були витребувані у відповідача.
Так, на вимогу суду відповідачем було надано 3 квитанції №1 від 12.01.2016р. 9:15:15год., від 12.01.2016р. 9:50:30, від 12.01.2016р. 9:38:11, в яких зазначено що документ не прийнято, при необхідності виправте документ та відправте його знову.
Листом від 19.08.2017р. №1908/1 ТОВ «Центр сертифікації ключів «України» було надано інформацію, відповідно до якої у період з 01.01.2016 року по 15.01.2016 року сертифікат печатки з номером НОМЕР_2 не був чинний, дія сертифікату починається з 17.01.2016 року та сертифікат директора з номером НОМЕР_3 - не був чинний, дія сертифікату починається з 17.01.2016 року. У період з 01.01.2016 року по 15.01.2016 року у позивача діяли наступні сертифікати, а саме: сертифікат печатки шифрування з номером НОМЕР_4 та строком дії 17.01.2014-16.01.2016 p.p.; сертифікат печатки підписання з номером НОМЕР_5 та строком дії 17.01.2014-16.01.2016 p.p.; сертифікат підписання директора з номером НОМЕР_6 та строком дії 17.01.2014-16.01.2016 p.p. Сертифікати зі строком дії з 17.01.2014 - 16.01.2016 p.p. закінчилися самостійно, по закінченню терміну їх дії. У період з 01.01.2016 року по 15.01.2016 року блокувань сертифікатів не відбувалося.
Таким чином, 12.01.2016р. спроби надати документи через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронної звітності» за допомогою сертифіката за НОМЕР_7 призвели до помилки у системі, оскільки вищевказаний сертифікат не був чинний.
При цьому з наданих квитанцій №1 від 12.01.2016р. суд не може встановити, що позивач 12.01.2016р. намагався здійснити реєстрацію саме податкових накладних № 21/2/, 19/2/, 16/2/, 18/2/, 17/2/, 20/2/ від 31 грудня 2015 року за відсутності відповідної інформації в цих квитанціях.
Також суду не надано жодних доказів на підтвердження означеного.
Водночас, як слідує з матеріалів справи податкові накладні № 21/2/, 19/2/, 16/2/, 18/2/, 17/2/, 20/2/ від 31 грудня 2015 року були зареєстровані по даті їх фактичного надсилання до Єдиного реєстру податкових накладних, а саме 29.01.2016р., що підтверджується відповідними доказами: 6 квитанціями №1 від 29.01.2016р.
Таким чином суд дійшов до висновку, що 12.01.2016р. направлені в електронному вигляді СТОВ «Відродження» документи для їх реєстрації в автоматизованій системі «Єдине вікно подання електронної звітності» ДФС України не були зареєстровані в базах даних Державної фіскальної служби України з причини недотримання позивачем принципів організації інформаційного обміну під час подання платником податкових документів до контролюючого органу в електронній формі із використанням чинного електронного цифрового підпису.
При цьому жодних доказів про надсилання позивачем на реєстрацію податкових накладних № 21/2/, 19/2/, 16/2/, 18/2/, 17/2/, 20/2/ від 31 грудня 2015 року саме 14.01.2016р., як про це зазначається в адміністративному позові, СТОВ «Відродження» не надано.
Також відомості щодо подання цих податкових накладних на реєстрацію саме 14.01.2016р. відсутні і в електронних базах ДФС України.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене в сукупності, позовні вимоги є безпідставними, тому у задоволенні позову слід відмовити.
Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору, не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовних вимог - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова