Справа № 469/1500/17
Суддя: Гапоненко Н. О.
Дата ухвалення: 2018-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

12.01.2018 Справа № 469/1500/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2018 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Гапоненко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Якубець С.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Березанка справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції роти дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого сержанта поліції Дрома Дениса Юрійовича та Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 30 жовтня 2017 року звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, уточненим заявою від 14 листопада 2017 року, в якому просив скасувати постанову серії БР №361964 від 21 жовтня 2017 року поліцейського РГПП ВОД ГРУПД ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Дрома Д.Ю. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, позивач 21 жовтня 2017 року о 12 год. 09 хв. на 450 км автодороги Київ-Одеса перевозив вантаж, при зважуванні на «ПГВК» було встановлено, що навантаження на встроєну (описка замість "строєну") вісь 23160 кг при дозволеній 22000 кг. Дозвіл на рух з перевантаженням вантажу відсутній, чим порушив п 22.5 ПДР.

Позивач вважає, що постанова винесена безпідставно та за відсутності в його діях ознак адміністративного правопорушення, оскільки транспортний засіб, яким він керував, не підпадає під категорію «великогабаритного», фактична маса транспортного засобу не перевищувала 40 т. і навантаження на строєну вісь не перевищувало 22 т., про що свідчить товарно-транспортна накладна серії 12ААЕ №833243 від 18.10.2017 року, а тому, згідно з Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, його рух здійснюється без відповідного дозволу.

Всупереч Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879, позивачеві не надано довідку про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення, свідоцтво про повірку вагів та свідоцтво про державну метрологічну атестацію вагів, за допомогою яких здійснювалось зважування.

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не підтверджено, що стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю, на якому відбувалося зважування транспортного засобу, яким керував позивач, дійсно має рівну поверхню без крутих ухилів (J 3 проміле), та що відповідне вагове обладнання забезпечує поосьове зважування в русі і визначає повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2% та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Пояснив, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки не містить жодних даних про ваговий комплекс, не містять таких даних і довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів, які були підставою для прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідач інспектор патрульної поліції Дрома Д.Ю. в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час і місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області в судове засідання не з'явився, направив до суду відзив на позовну заяву, у якому, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, просив у їх задоволенні відмовити; зазначив, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснює Укртрансбезпека, тоді як поліцейські в здійсненні такого контролю участі не беруть, а лише на основі наданих Укртрансбезпекою даних виносять постанову.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 361964 від 21 жовтня 2017 року відповідачем - поліцейським РГПП ВОД ГРУПД ГУНП в Одеській області Дрома Д.Ю. позивача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови, 21 жовтня 2017 року о 12.09 год. на 450 км а/д Київ-Одеса ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом DAF XF95 430, номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом FRUEHAUF, номерний знак НОМЕР_2, перевозив вантаж (сою), при зважуванні на «ПГВК» було встановлено, що навантаження на встроєну вісь 23160 кг при дозволеній - 22000 кг; дозвіл на рух з перенавантаженням вантажу відсутній, чим порушив п. 22.5 ПД України (а.с.6).

Справу було розглянуто за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначеною постановою ОСОБА_2 піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 510,00 грн.

Згідно з довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 21 жовтня 2017 року, повна маса транспортного засобу DAF XF95 430, номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом FRUEHAUF, номерний знак НОМЕР_2, з навантаженням становить 40680 тонн; навантаження на осі: 1) 6860 т, 2)10660 т, 3)7460 т, 4)7800; 5)7900 (а.с.47).

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю був складений акт серії ВН № 0152997 від 03.10.2017 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, від підпису якого позивач відмовився (а.с.53).

Згідно з товарно-транспортною накладною серії 12ААЕ № 833243 від 18 жовтня 2017 року, виданою ТОВ «Просеко Грейн», вантаж наданий водію ОСОБА_2 для перевезення автомобілем ДАФ НОМЕР_1, причіп НОМЕР_2, у стані, що відповідає правилам перевезень відповідних вантажів, насипом, масою брутто 40 тон (а.с.7).

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею ст.132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до п.п. 2, 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Поняття "встроєна вісь", що зазначене у оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення, вказані нормативні акти не містять, тому, за змістом постанови, суд вважає вказане опискою замість правильного "строєна вісь".

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013№ 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Згідно з п.п. 3, 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879), габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п.п. 16, 18, 19 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Згідно з п. 20 Порядку № 879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Таким чином, проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань, віднесення того чи іншого транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, є виключною компетенцією Укртрансбезпеки. Здійснення відповідних вимірювань (зважувань) транспортних засобів до повноважень працівників поліції не належить.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Відповідно до пп.4-8 п.4 Порядку №1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Згідно з п.2.4-2 ПДР України, у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Пунктом 25 Порядку № 879 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням уповноваженого підрозділу Національної поліції.

Таким чином, доказом того, що транспортний засіб, яким керував позивач належить чи не належить до категорії великогабаритних, є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансінспекції: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Проте матеріали справи про адміністративне правопорушення, які б містили зазначені документи чи документи, які б фіксували власне габаритно-вагові параметри транспортного засобу, яким керував позивач, на момент його зупинки, суду не надано, а отже відсутні підстави вважати, що габаритно-ваговий контроль було здійснено із дотриманням відповідної процедури.

Відсутність вказаних документів на момент складення оскаржуваної постанови підтверджено і відповідачем у направленому до суду відзиві (а.с.45), за змістом якого поліцейський, складаючи постанову, керувався лише копією довідки Укртрансбезпеки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, яка, до того ж, має неналежну якість.

Згідно з п.6. Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пп.7-9 п.2 Порядку № 879 місцем здійснення габаритно-вагового контролю є спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (далі - стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобі.

Пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти.

Проте матеріали справи не містять доказів того, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу було здійснено у спеціально відведеному та належно облаштованому для цього місці.

Відповідно до ст.222 КУпАП, до повноважень органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.132-1 КУпАП; від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність.

Висновок органу чи посадової особи, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, про винність особи у вчиненні такого правопорушення, повинен бути винесеним на підставі передбачених ст.251 КУпАП доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З оскаржуваної постанови вбачається, що до неї додається довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, яка відповідно була взята до уваги відповідачем при винесенні постанови.

Однак, як встановлено судом, за результатами здійснення габаритно-вагового контролю, окрім довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 21 жовтня 2017 року, був складений акт серії ВН № 0153136 від 21 жовтня 2017 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, від підпису якого відмовився позивач, проте в постанові про вказаний акт нічого не зазначено.

Крім того, вищевказаний акт не містить жодних даних про те, яке саме вимірювальне і зважувальне обладнання використовувалося під час визначення перевантаження строєної осі транспортного засобу, яким керував позивач, та в ньому відсутні будь-які дані про назву та технічні характеристики вагового комплексу.

В постанові також не надано оцінку товарно-транспорній накладній серії 12ААЕ № 833243 від 18 жовтня 2017 року, відповідно до якої загальна вага транспортного засобу разом з навантаженням складає 40 тон (а.с.7), яка надавалася позивачем відповідачу для огляду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідач не посилався на вищевказані документи як докази, а отже і не брав до уваги під час винесення постанови, що свідчить про недотримання відповідачем вимог у момент винесення постанови ст.ст. 7, 9, 245, 246, 251, 252, 268, 280 КУпАП.

Не доведено відповідачем також і відповідність вагового обладнанням вимогам п.п.2, 3, 4 розділу ІІІ Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 року № 225 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.08.2017 року за № 1171/29301, відповідно до яких стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю повинен мати:

1) позначення відповідними дорожніми знаками;

2) рівну поверхню без крутих ухилів (? 3 проміле);

3) тверде покриття (асфальтобетонне або цементобетонне);

4) стоянку для транспортних засобів, що проходять габаритно-ваговий контроль;

5) підключення до мережі електроживлення (220/380 В);

6) місце відпочинку для водіїв;

7) стоянку для автомобілів персоналу;

8) зовнішнє освітлення;

9) стаціонарні ваги для точного зважування транспортних засобів у русі;

10) ворота габаритного контролю для встановлення параметрів висоти та ширини транспортних засобів;

11) оптичний датчик визначення довжини транспортних засобів;

12) електронно-обчислювальну техніку з відповідним програмним забезпеченням для збору, аналізу, накопичення, зберігання та передачі інформації;

13) приміщення для персоналу та електронно-обчислювальної техніки;

14) засоби зв'язку (телефон, факс, Інтернет);

15) свідоцтво про повірку ваг та свідоцтво про державну метрологічну атестацію ваг;

16) засоби організації дорожнього руху відповідно до схеми організації дорожнього руху при під'їзді до пункту та виїзді з нього, узгодженої з відповідними підрозділами Національної поліції України та Державним агентством автомобільних доріг України;

17) платіжний термінал для розрахунку електронним платіжним засобом.

Вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування в русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Кількісний та кваліфікаційний склад персоналу стаціонарного пункту габаритно-вагового контролю визначається залежно від типу встановленого обладнання та режиму його роботи.

Відсутність доказів відповідності вагового обладнання та персоналу вказаним вимогам призводить до сумнівів у достовірності результатів проведеного зважування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідач у справі доказів на підтвердження правомірності його дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, матеріали справи не містять доказів винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 361964 від 21 жовтня 2017 року не є правомірною, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 19-20, 25, 241-246 КАС України, ст.ст.9, 251, 268, 280 КУпАП, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Постанову інспектора патрульної поліції роти дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого сержанта поліції Дрома Дениса Юрійовича від 21 жовтня 2017 року серії ВН № 361964 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.132-1 КупАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного адміністративного суду через Березанський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення 12 січня 2018 року.

Суддя :