Справа № 818/184/18
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

818/184/18

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 лютого 2018 р. Справа № 818/184/18

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у Сумській області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединський райагробуд", в якій просить стягнути з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединський райагробуд" (код ЄДРПОУ 03581434) в обслуговуючих банках та за рахунок готівки, що належить даному підприємству, кошти в рахунок погашення податкового боргу, а саме:

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 позовна заява Головного управління ДФС у Сумській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединський райагробуд" була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам статей 160, 161 КАС України, а саме: позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір не у повному обсязі та не надано доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів рекомендованим листом з повідомленям про вручення.

31.01.2018 на виконання ухвали від 24.01.2018 про залишення позовної заяви без руху позивач усунув недоліки в частині надання суду копії відправлення про надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів рекомендованим листом з повідомленям про вручення.

31.01.2018 позивач також подав клопотання про продовження строку для усунення недоліків в частині сплати судового збору до 28.02.2018, мотивуючи відсутністю фінансування видатків на виплату судового збору.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання Головного управління ДФС у Сумській області, суд зазначає наступне.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Державна фіскальна служба України та її територіальні органи є державними органами, що здійснюють контроль у сфері податкових відносин.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконння кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов’язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, щодо порядку виділення коштів для сплати судового збору та погодження сплати тощо не можуть бути підставою для продовження строку для сплати судового збору.

Доводи, якими обґрунтовано клопотання позивача про продовження строку для усунення недоліків в частині сплати судового збору не передбачені Законом України «Про судовий збір» і як підстави для відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Крім того, позивачем не надані суду докази того, що 28.02.2018 у останього буде можливість сплатити судовий збір у повному обсязі, що унеможливлює задоволення вказаного клопотання.

Вказана позиція відображена, зокрема, в ухвалі Верховного суду від 09.01.2018 у справі К/9901/4769/17.

Таким чином, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху, у встановлений судом строк, тому дана позовна заява підлягає поверненню.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

У свою чергу, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч.8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. ст. 169, 248, 293 КАС України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Сумській області про продовження строку для усунення недоліків - відмовити.

Позовну заяву Головного управління ДФС у Сумській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединський райагробуд" про стягнення податкового боргу - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з її складання.

Суддя Н.В. Савицька