Справа № 821/194/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 р. м. ХерсонСправа № 821/194/18

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-168 КАС України за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" до Херсонської міської ради про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії,

встановив:

Приватне акціонерне товариство "Українське Дунайське пароплавство" (далі - Позивач, ПрАТ "УДП") звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії державного реєстратора Херсонської міської ради №2016225 від 27.06.2017 року в державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо реєстрацій внесення змін до відомостей до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Херсонська суднобудівна верф" відносно складу та інформації про учасників.

Позовні вимоги обгрунтовані наступним.

Компанія "Інфоленд Інкорпорейтид" мала договірні відносини з позивачем за договором рейсового чартеру №261-СЄФ від 08.07.2016 року. За вказаним договором компанія накопичила борги, які у зв'язку з несплатою були заявлені ПрАТ "УДП" до Міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті України, відповідно до арбітражного застереження. Сума заявлених позивачем вимог до боржника становить 81 340,77 доларів США.

Компанія "Інфоленд Інкорпорейтид" отримавши від ПрАТ "УДП" попередження та претензії про необхідність виконання договірних зобов'язань та сплати заборгованості, продала свій єдиний майновий актив - частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Херсонська суднобудівна верф", тим самим позбавивши ПрАТ "УДП" можливості забезпечити свої майнові інтереси на час арбітражного розгляду, а також мати можливість задовольнити майнові інтереси позивача у майбутньому.

Такі дії компанії "Інфоленд Інкорпорейтид" спонукали ПрАТ "УДП" звернутись із позовом проти сторін правочину купівлі - продажу частки від 16.06.2017 року та ТОВ "ПХСВ" з вимогою про визнання зазначеного договору купівлі частки недійсним, з причин його укладення між двома пов'язаними особами, що не створює для такого переходу права власності на частку ніяких правових наслідків.

Господарським судом прийнято до розгляду заявлений з викладених вище підстав позов ПрАТ "УДП" (справа №923/795/17).

Проте, позивач також вважає протиправним рішення державного реєстратора Херсонської міської ради №2016225 від 27.06.2017 року про реєстрацію внесення змін до відомостей до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Херсонська суднобудівна верф" відносно складу та інформації про учасників.

Обґрунтовуючи свою вимогу ПрАТ "УДП" вказує, що рішення державного реєстратора прийнято з порушеннями Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", а саме на підставі документа, що прийнятий не уповноваженим на те органом управління юридичної особи.

Таким рішенням позивач називає протокол-рішення №24/1 загальних зборів учасників ТОВ "ПХСВ" від 22.06.2017 року щодо зміни інформації та складу учасників. На думку позивача, приймати рішення на загальних зборах ТОВ "ПХСВ" відносно зміни складу та інформації про учасників товариства мав попередній учасник - "Інфоленд Інкорпорейтид", як уповноважений орган управління юридичної особи, інформація стосовно якого є у Єдиному державному реєстрі, а не новий учасник товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 160, 161,171 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали позовної заяви ТОВ "УДП", суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Як зазначено у п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 09.09.2010 року № 19-рп/2010, головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура.

Згідно з п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями 54 народних депутатів України та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України (щодо принципу інстанційності в системі судів загальної юрисдикції) від 12.07.2011 року № 9-рп/2011 принцип спеціалізації полягає у створенні відповідних спеціалізованих судів для здійснення цивільного, кримінального, адміністративного, господарського судочинства.

Окрім зазначеного, ст. 5 КАС України вказано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з наведеного, до суду може бути оскаржене рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а судовому захисту підлягає виключно порушене право позивача. Порушене право, в свою чергу, підлягає захисту в суді з суворим дотриманням принципу спеціалізації.

Позивач вважає, що рішенням державного реєстратора №4016225 порушено права та інтереси ПрАТ "УДП" як особи, яка на момент вчинення оскаржуваної реєстраційної дії мала матеріальні претензії до колишнього учасника товариства - "Інфоленд Інкорпорейтид", внаслідок невиконання останнім умов рейсового чартеру №261-СЄФ від 08.07.2016 року. Вчинення державним реєстратором реєстраційних дій щодо зміни відомостей про юридичну особу - ТОВ "ПХСВ" та змін до установчих документів, на думку ПрАТ "УДП", позбавило його можливості задовольнити свої матеріальні права та інтереси до боржника шляхом забезпечення позову, оскільки іншого майна Інфоленд Інкорпорейтид не має аби виконати в майбутньому рішення арбітражу.

З огляду на зазначене вбачається, що позивач вважає порушеним своє право на повернення належних йому коштів від боржника - компанії "Інфоленд Інкорпорейтид". Оскільки державний реєстратор провів реєстрацію змін до складу учасників ТОВ "ПХСВ" (в результаті продажу 100% частки його статутного капіталу третій особі), корпоративні права на яке були єдиним майновим активом боржника.

Суд не погоджується з таким твердженням відповідача в силу наступного.

Згідно статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно частин 1-3 статті 53 Закону України "Про господарські товариства" та частин 1-3 статті 147 Цивільного кодексу України, учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Пунктом 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" передбачено, що особа, яка придбала частку в статутному капіталі ТОВ чи ТДВ, здійснює права і виконує обов'язки учасника товариства з моменту набуття права власності на частку в статутному капіталі.

Як вбачається з доданого до матеріалів справи копії договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "ПХСВ" від 16 червня 2017 року, продавець (Компанія "Інфоленд Інкорпорейтид") передає, а покупець (Компанія "КДМ Шипінг Паблік Лімітед") приймає у власність частку в статутному капіталі ТОВ "ПХСВ" та зобов'язується сплатити її вартість продавцю у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Пунктом 5.1 зазначеного договору передбачено, що право власності на частку, що відчужується у Покупця виникає з моменту укладення цього договору.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" дано визначення державній реєстрації, згідно якого державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Частиною 5 ст. 89 Цивільного Кодексу України встановлено, що зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін.

З викладеного судом зроблено висновок, що згідно умов укладеного договору, момент переходу права власності на частку в статутному капіталі ТОВ "ПХСВ" встановлено наведеним вище договором та жодним чином не залежить від факту державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи - ТОВ "ПХСВ".

В даному випадку, державна реєстрація змін до установчих документів має для позивача лише декларативний характер та не впливає на визначення моменту переходу права власності на частку в статутному капіталі ТОВ "ПХСВ" від Компанії "Інфоленд Інкорпорейтид" до нового власника. Тому рішення державного реєстратора №4016225 від 27.06.2017 року само по собі не порушує прав або інтересів позивача.

Зі змісту зазначеного та обставин наведених позивачем в позовній заяві вбачається, що правовстановлюючим документом, який підтверджує перехід права власності на корпоративні права ТОВ "ПХСВ", є договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі вказаного товариства від 16 червня 2017 року. З тверджень позивача вбачається, що право на оскарження такого договору вже реалізовано ним, шляхом подачі позову, в порядку господарського судочинства.

Таким чином, визнання недійсним вказаного договору та рішень, які були прийняті новим учасником товариства внаслідок укладання такого правочину є предметом розгляду господарської справи №923/795/17.

Аналізуючи все вищевикладене, суд вважає вимогу позивача про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії за №2016225 від 27.06.2017 року, заявлену ним в даному позові похідною від вимог у приватно-правовому спорі, заявлених позивачем в господарській справі №923/795/17.

Частиною 3 ст.19 КАС України вказано, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Таким чином, спір щодо відповідності законодавству договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі вказаного товариства від 16 червня 2017 року розглядається в порядку господарського судочинства. В той же час, проведення реєстраційної дії як наслідок укладення вказаного договору є похідною дією і не може оцінюватися окремо від встановлення факту відповідності законодавству договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ч.3 ст.19, 170, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" до Херсонської міської ради про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії.

Роз'яснити позивачу, що заявлена ним позовна вимога є похідною вимогою в господарському спорі, стосовно оскарження договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "ПХСВ" від 16 червня 2017 року.

Вказати позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Позовну заяву разом із усіма доданими до неї документами повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 5.1.1