Справа № 159/5076/17
Суддя: Наваляний Т. Д.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 рокум. КовельСправа № 159/5076/17

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

представника відповідача - Виш А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника ГУДФС у Волинській області Кондратюка С.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 19.12.2017, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Головного управління ДФС України Кондратюка Сергія Вікторовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 19.12.2017. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач своєю постановою від 19.12.2017 року неправомірно притягнув її до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 2550 гривень за порушення вимог податкового законодавства. Позивач стверджує, що жодним чином не порушила вимоги податкового законодавства, вказуючи при цьому на ряд порушень норм матеріального та процесуального права, допущених відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Зокрема позивач зазначила, що її, як головного бухгалтера Філії «Ковельська дорожньо-експлуатаційна дільниця» дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» (далі - Філія «Ковельська ДЕД»), притягнуто до адміністративної відповідальності за несплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за жовтень місяць 2017 року в сумі 96851,13 гривень зі строком сплати 20.11.2017. Вказує, що філія не є юридичною особою, а причиною несвоєчасної сплати єдиного внеску стала відсутність бюджетного фінансування зі сторони центральних органів державної виконавчої влади. За таких обставин вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення та просить скасувати винесену постанову.

Позивач в судовий розгляд не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених в письмовому запереченні, просила відмовити в його задоволенні. Зокрема зазначила, що, згідно Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», страхувальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки єдиний внесок. Відповідно до пункту 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Підпунктом 4.1.1, 4.1.2 пункту 4.1 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначено, що єдиний внесок нараховується на суми, що визначені базою для нарахування єдиного внеску, які не зменшені на суми відрахувань податків, інших обов'язкових платежів, що відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат чи на інші цілі за дорученням отримувача; єдиний внесок нараховується на суми, що визначені базою для нарахування єдиного внеску, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати. Підпунктом 4.3.6 пункту 4.3 розділу IV Інструкції визначено, що нараховані за відповідний календарний місяць суми єдиного внеску сплачуються платниками не пізніше 20 числа наступного місяця, незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на суми яких нараховується єдиний внесок.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, відзив на позов, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 19.12.2017 ОСОБА_2, яка працює головним бухгалтером Філії «Ковельська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Волинський облавтодор», притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550 грн. За змістом оскаржуваної постанови, позивач, працюючи на посаді головного бухгалтера Філії «Ковельська ДЕД» допустила несплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за жовтень 2017 року в сумі 96851,13 грн. із строком сплати 20.10.2017 року.

Позивач є головним бухгалтером Філії «Ковельська ДЕД» та відповідно до ст. ст. 9, 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» несе адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску. Персональна відповідальність головного бухгалтера філії за своєчасність розрахунків з бюджетними і позабюджетними фондами, своєчасність виплати заробітної плати працівникам філії, визначена і пунктом 5.12. Положення про філію «Ковельська ДЕД» дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

В той же час, суд вважає, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не враховано усі положення вказаного Закону.

Так, згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», базою для нарахування та утримання єдиного внеску є: заробітна плата найманих працівників, оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця; допомога по тимчасовій непрацездатності, допомога у зв'язку з вагітністю та пологами, допомога або компенсації, що виплачуються відповідно до законодавства.

Згідно з абзацом другим ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею таких сум. Законом не передбачено обов'язок платника сплатити єдиний внесок у той час, коли заробітна плата не виплачується. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Таким чином, діючим Законом не передбачено обов'язку платника щодо авансової сплатити єдиного внеску у той час, коли заробітна плата ще ненарахована та не акумульована на відповідному рахунку платника. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі.

При цьому, фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

У частині 12 цієї статті Закону встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Згідно пунктів 5.8, 5.11 Положення про філію «Ковельська ДЕД» дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», на підставі положення про оплату праці, затвердженого Підприємством (дочірнє підприємство «Волинський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України») і погодженого з профспілковим комітетом підприємства, колективного договору, галузевої угоди Філія здійснює оплату праці своїх працівників і наданням їм трудових і соціальних пільг. Забезпечення діяльності Філії здійснюється начальником за рахунок коштів, переданих Філії Підприємством як оборотні кошти, отриманих Філією за результатами господарської діяльності.

Як вбачається з довідки дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» кошти для погашення єдиного соціального внеску та виплати заробітної плати за жовтень 2017 року не надійшли.

За вказаних обставин позивач, як відповідальна особа, не мала можливості здійснити оплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, її вина в несвоєчасній сплаті цього внеску не доведена, оскільки авансова сплата єдиного соціального внеску, виставлення платіжних поручень про наміри перерахування такого внеску в майбутньому не передбачено діючим Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Покликання представника відповідача на те, що п. 4.3 розділу ІV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування регламентовано сплату такого внеску незалежно від фактичної виплати заробітної плати та інших видів виплат не заслуговує на увагу з огляду на те, що будь-яка Інструкція є підзаконним актом, який не може скасовувати норми Закону.

Відповідач при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови проігнорував дотримання вимог ст.ст. 33, 252, 280 КУпАП, належно та всесторонньо не з'ясував характер даного правопорушення, не зібрав та не закріпив допустимих доказів скоєного правопорушення, що потягло за собою безпідставне притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки за завданням і змістом суті вимог КпАП України, відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень можлива лише за наявності вини певної особи у формі умислу чи необережності, чого в діях позивачки під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції встановлено чи доведено не було.

Таким чином суд приходить до висновку, що постанову від 19.12.2017, винесену заступником начальника Головного Управління ДФС у Волинській області Кондратюком С.В., в справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 165-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2550,00 грн. слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 33, 251, 252, 280, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 7, 9, 36 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», суд -

У Х В А Л И В :

Заявлений адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2017 року, винесену заступником начальника ГУ ДФС у Волинській області Кондратюком Сергієм Вікторовичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 165-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 2550 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий:Т. Д. Наваляний