Справа № 169/504/17
Суддя: Хвіц Г. Й.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 169/504/17
Провадження № 2-а/169/24/17
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 серпня 2017 року смт Турійськ
Турійський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Хвіц Г.Й.
за участю секретаря Ганюк З.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (далі Ковельське об`єднане УПФУ) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він з 11 травня 1986 року по 12 липня 1986 року був відряджений у складі військової частини НОМЕР_1 для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі - Чорнобильська АЕС), де отримав дозу опромінення 22, 48 рентген, у зв`язку з чим має 2 категорію учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та право на отримання пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.
22 червня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою як особа, яка відповідно до ч.1 ст.55 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.
Проте, у відповіді від 04 липня 2017 року Турійський відділ з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Ковельського об`єднаного УПФУ зазначив, що у призначенні йому такої пенсії відмовлено, так як згідно наданих ним документів неможливо підтвердити період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження.
Вважає такі дії відповідача неправомірними та просить суд зобов`язати Ковельське об`єднане УПФУ призначити йому пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 червня 2017 року.
Відповідачем подано письмове заперечення проти даного позову, у якому зазначено, що подані ОСОБА_1 документи не відображають періоду його участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, не вказують ні населеного пункту, ні об`єкту, де особою проводилися роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що є обов`язковою умовою для призначення такого виду пенсії.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, однак подали адресовані суду письмові заяви про те, що вони позовні вимоги підтримують повністю і просять справу за даним позовом розглядати за їх відсутності.
Представник відповідача - Ковельського об`єднаного УПФУ у судове засідання не з`явився, однак даним управлінням на адресу суду скеровано письмову заяву про проведення судового засідання за відсутності їхнього представника.
Враховуючи, що учасники процесу у судове засідання не з`явилися і розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Крім того, й ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У розумінні ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.
Згідно принципу верховенства права, який визначається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ч. 2 ст.6, ч. 1 ст. 8 Конституції України).
Відповідно до ст.9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) в зоні відчуження, що підтверджується відповідними документами.
Пунктом 2 ст.14, ч.1 ст.21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, до 2 категорії відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів.
Відповідно до вимог ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.
Із змісту ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вбачається, що посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Відповідно до п. п. 2, 3 «Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року - не менше 5, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору «Перереєстровано» і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації.
Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, документами, які додаються до заяви про призначення таких пенсій, є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Вказаний Порядок не висуває вимогу про надання усіх перелічених документів, а передбачає, що заявник, у разі неможливості надати довідку за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, вправі надати інші первинні документи, в яких зазначено період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Судом встановлено, що 22 червня 2017 року позивач звернувся до Турійського відділу Ковельського об`єднаного УПФУ із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного
віку, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Як вбачається з листа Турійського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Ковельського об`єднаного УПФУ від 04 липня 2017 року № 9725/02-15, що згідно наданих ОСОБА_1 документів для призначення пенсії період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження не підтверджено архівною довідкою (а.с.17).
Крім того, участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС також підтверджується відповідним записом у військовому квитку серії НОМЕР_2 від 06 листопада 1984 року (а.с.13- 15).
Отже, судом встановлено, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження у період з 11 травня по 12 липня 1986 року.
Крім того, судом також встановлено, що ОСОБА_1 видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 р. категорії 2 відповідного зразка серії НОМЕР_3 , яке перереєстроване у встановленому порядку, ніким не відмінене і не анульоване (а. с. 6).
Частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів відповідно до вимог ст.ст. 70-71 КАС України на спростування вищевказаного представником відповідача суду надано не було і в матеріалах даної справи такі відсутні.
Тому, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та фактичних обставин справи, суд вважає, що посилання відповідача на відсутність підстав для призначення позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку з тим, що наданими документами не підтверджено період роботи у зоні відчуження у 1986 році є необґрунтованими, оскільки наявні в позивача документи, які знаходяться в матеріалах справи, містять достатньо даних, які підтверджують факт роботи позивача у зоні відчуження саме у період з 11 травня по 12 липня 1986 року і яких є достатньо для призначення пільгової пенсії, передбаченої ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 71, 86, 99, 159, 160 - 163 КАС України, ст. ст. 26, 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.
Визнати неправомірними дії Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язати Ковельське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 червня 2017 року.
Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Турійський районний суд протягом десяти днів з моменту отримання її копії.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Головуючий