Справа № 818/1572/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: М.М. Шаповал

29 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/1572/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Калиновського В.А.

суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ" Банк Михайлівський" Гриценка Володимира Володимировича на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.11.2017, м. Суми, повний текст складено 29.11.17 по справі № 818/1572/17

за позовом ОСОБА_2

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ" Банк Михайлівський" Гриценка Володимира Володимировича

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ" Банк Михайлівський" Гриценка Володимира Володимировича, 3-ті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю. в частині визнання нікчемним переказу коштів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестеційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів в сумі 181416,38 грн на рахунок № НОМЕР_1, відкритий ПАТ "Банк Михайлівський" на ім'я позивача; зобов'язати відповідача включити дані про поточний рахунок № НОМЕР_1, відкритий ПАТ "Банк Михайлівський" на ім'я позивача, до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд); зобов'язати відповідача подати до Фонду додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_2, який має право на відшкодування коштів за вкладом в розмірі 181416,38 грн за рахунок Фонду за договором від 06.05.2016 № 980-019-000234130 "Суперкапітал" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно).

В обгрунтування позову зазначив, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волков О.Ю. безпідставно, в порушення приписів чинного законодавства, ОСОБА_2 не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду. На звернення позивача до уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації банку із заявою про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, йому було відмовлено. Також позивачу повідомлено про нікчемність правочинів щодо переказів коштів від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок позивача, відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський", а саме: переказ коштів у сумі 180000 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором від 06.05.2016 № 980-019-000234130", та переказ коштів у сумі 1416,38 грн з призначенням платежу "Оплата процентів по договору від 06.05.2016 № 980-019-000234130". На думку позивача, переказ коштів не має жодних підстав називатися правочином і не підпадає під жоден із пунктів ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 23.11.2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. 215 ЦК України, ч. 1 ст. 72, ст. 159 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 06.05.2016 ПАТ "Банк Михайлівський" на ім'я позивача на підставі договору банківського рахунку був відкритий поточний рахунок № НОМЕР_2 для зберігання коштів клієнта та здійснення його розрахунково-касового обслуговування. В той же день у приміщенні Сумського відділення № 1 ПАТ "Банк Михайлівський" між ОСОБА_2 та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" був укладений договір від 06.05.2016 № 980-019-000234130 "Суперкапітал" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно) (копія договору на а.с. 13), відповідно до якого позивач передає ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у власність грошові кошти в сум 140000 грн, а ЦТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" зобов'язується 20.10.2016 повернути кошти та виплатити проценти за користування коштами, в порядку та на умовах, встановлених цим договором.

Згідно з платіжним дорученням від 06.05.2016 № 974408 (а.с. 14) з поточного рахунку № НОМЕР_2 позивача на рахунок № НОМЕР_3 були перераховані кошти в сумі 140000 грн. на користь ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр".

06.05.2016 позивач уклав договір добровільного страхування фінансових ризиків "Капітал" № К980-019-000234130 (а.с. 18) з ПрАТ "Страхова компанія "Форте", від імені якого діяв як повірений ПАТ "Банк Михайлівський". За умовами даного договору страховик взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку прийняти рішення про здійснення виплати страхового відшкодування чи відмову в здійсненні виплати страхового відшкодування впродовж трьох робочих днів з дати отримання всіх необхідних документів, що підтверджують факт настання страхового випадку, відповідно до умов договору (п. 8.4.2 договору).

Крім того, між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" була укладена додаткова угода до договору від 06.05.2016 № 980-019-000234130 (а.с. 15), відповідно до якої до вказаного договору були внесені зміни щодо збільшення суми коштів до 180000 грн, та зазначено, що всі інші умови регулюються договором від 06.05.2016 № 980-019-000234130.

Згідно з квитанцією від 12.05.2016 № 2233304 (а.с. 16) позивач вніс на свій поточний рахунок в ПАТ "Банк Михайлівський" 40000 грн, які відповідно до платіжного доручення від 12.05.2016 № 2233314 (а.с. 17) були перераховані на користь ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок № 5000.

19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" достроково повернув на рахунок позивача № НОМЕР_1 у ПАТ "Банк Михайлівський" кошти за договором від 06.05.2016 № 980-019-000234130 у розмірі 181416,38 грн, що підтверджується довідками ПАТ "Банк Михайлівський" про стан рахунку: від 31.05.2017 № ЗГ-ЕП/1523 (а.с. 20), від 07.06.2017 № ЗГ1(К)/20125 (а.с. 21).

У подальшому, на підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 № 124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 № 1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнка Ю.П.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.09.2016 № 1702 змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", згідно з яким всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" з 05.09.2016 делеговано Волкову О.Ю.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.01.2017 № 265 (а.с. 113) делеговані повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський": Волкову О.Ю., визначені ст.ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (крім п.п. 4-6, 8 ч. 2 ст. 37 Закону); Гриценку В.В., визначені п.п. 4, 5, 6, 8 ч. 2 ст. 37, п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

У серпні 2016 року позивач звернувся до ПАТ "Банк Михайлівський" та до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" стосовно включення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом.

Листами від 25.08.2016 № ЗГ-ЕП(К)/3501/1 (а.с. 23), від 16.09.2016 № ЗГ1(К)/1854/1 (копії на а.с. 25) відповідач повідомив позивача про те, що на підставі ст.ст. 215, 216 Цивільного кодексу України, ст. 37, п.п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини щодо переказів коштів від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок № НОМЕР_1, що належить Бересткову Д.В., є нікчемними, а саме: переказ коштів у сумі 180000 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором від 06.05.2016 № 980-019-000234130", та переказ коштів у сумі 1416,38 грн з призначенням платежу "Оплата процентів по договору від 06.05.2016 № 980-019-000234130".

Непогодившись з оскаржуваними діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що кошти на момент прийняття рішення про початок процедури ліквідації банку перебували на поточних рахунках позивача у ПАТ "Банк Михайлівський". Відповідач, в свою чергу, не надав доказів, які б свідчили про те, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини та громадянина, знищення, пошкодження майна держави; що внаслідок укладання договору банківського вкладу (депозиту) банк взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим, або умови договору передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються та регулюються Законом України 23.02.2012 № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Метою Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Колегія суддів зазначає, що кошти, які надійшли від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на поточний рахунок позивача, у розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", є вкладом.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Частиною 2 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

За приписами ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, у тому числі, з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (в тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Вказані підстави були зазначені уповноваженою особою в якості обґрунтування повідомлень про нікчемність переказів коштів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 в сумі 180 000 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором від 06.05.2016 № 980-019-000234130" та в сумі 1 416,38 грн з призначенням платежу "Оплата процентів по договору від 06.05.2016 № 980-019-000234130" на рахунок позивача № НОМЕР_1.

Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що жодна з підстав, вказаних у ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не має відношення до правочинів, вчинених між позивачем, ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку. Висновок щодо нікчемності не обґрунтований доводами чи доказами.

Так, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Вказані нормативно-правові акти передбачають, що у відповідних випадках договори є нікчемними в силу закону. Відповідно, визнання договорів нікчемними не потребує видання певного акту.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

За приписами ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять.

Згідно з ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як свідчать матеріали справи повернення товариством "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів на банківський рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" здійснено 19.05.2016, що підтверджується повідомленнями уповноваженої особи про нікчемність правочинів та довідками про стан рахунку (а.с. 23, 25, 20, 21 ). Тобто, кошти на момент прийняття рішення про початок процедури ліквідації банку перебували на поточних рахунках позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Відповідач, в свою чергу, не надав доказів, які б свідчили про те, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини та громадянина, знищення, пошкодження майна держави; що внаслідок укладання договору банківського вкладу (депозиту) банк взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим, або умови договору передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину в разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави та суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Доказів існування відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та банком суду також не надано.

Таким чином, висновок про нікчемність правочину є необґрунтованим.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 ч. 4 ст. 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Також, цим пунктом передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" в частині визнання нікчемним переказу коштів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по переказу коштів в сумі 181 416,38 грн на рахунок № НОМЕР_1, відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський" на ім'я позивача, зобов'язання відповідача включити дані про поточний рахунок позивача до переліку рахунків та подати до Фонду інформацію стосовно ОСОБА_2, який має право на відшкодування коштів за вкладом в розмірі 181 416,38 грн за рахунок Фонду за договором від 06.05.2016 № 980-019-000234130 "Суперкапітал" (Новий) є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає хибними доводи апелянта про те, що між позивачем та ПАТ «Банк «Михайлівський» не було укладено депозитного договору, тобто - ПАТ «Банк «Михайлівський» не залучав кошти позивача, а тому він не є вкладником банку, а дані про його рахунок не повинні включатися до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з огляду на наступне.

В ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" йдеться не тільки про залучені Банком кошти вкладників. Визначення терміну «Вклад» є більш широким ніж трактує апелянт. Так, згідно положень наведеної статті, "Вклад" - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Судом встановлено, що у позивача є відкритий банківський рахунок в ПАТ «Банк «Михайлівський» на який надійшли кошти від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий Центр".

В цій же статті Закону дається визначення терміну «Вкладник» - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що грошові кошти позивача, які до цього часу знаходяться на його банківському рахунку в ПАТ «Банк «Михайлівський», підпадають під визначення «Вклад», а сам позивач є «Вкладником» у відповідності до ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Також про це йдеться в пункті 15 Прикінцевих Положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 23.11.2017 року по справі № 818/1572/17 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ" Банк Михайлівський" Гриценка Володимира Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.11.2017 по справі № 818/1572/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 02.02.2018.