Справа № 640/16020/17
Суддя: Золотарьова Л. І.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу №640/16020/17 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №8 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Харкові ОСОБА_2 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17.10.2017 року звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР №712923 від 08.09.2017 року складену відносно нього за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.07.2017 року, він керуючи автомобілем рухався по вул. Гоголя в напрямку площі Театральної в м. Харкові. Під'їжджаючи до перехрестя вул. Гоголя та пл. Театральної, ним було виявлено несправність автомобіля, зокрема мало місце кипіння охолоджуючої рідини двигуна, у зв'язку з чим, щоб мінувати подальшого перегріву та виходу із ладу двигуна автомобіля, він вимушений був зупинити свій автомобіль на узбіччі перехрестя зазначених вулиць з правого боку, щоб уникнути небезпеки та не створювати перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Неподалік від місця його вимушеної зупинки, перебував автомобіль патрульної поліції і через кілька хвилин підійшов інспектор патрульної поліції та повідомив, що він порушив ПДР, здійснюючи поворот праворуч, начебто не виконавши вимог дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено». Вказану постанову вважає незаконною. Дійсно, на вказаному перехресті мається дорожній знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», і рухаючись по вул. Гоголя, він не мав права здійснювати поворот праворуч, при цьому поворот праворуч здійснити він не намагався, в зону дії даного дорожнього знаку він не в'їхав, а був вимушений зупинити свій автомобіль на під'їзді до знаку 3.2, у зв'язку із його поломкою, уникаючи небезпеки та не створюючи перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Про дані обставини, він повідомив інспектора, але зазначені доводи були ним проігноровані. На його неодноразові прохання надати будь-які докази вчиненого адміністративного правопорушення, інспекторами поліції було відмовлено та винесено незаконну постанову від 13.07.2017 року №ЕАА №124960 за порушення вимоги п. 8.4 в, та п. 31.4.7 «є» ПДР України за ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 121 КУпАП, яку за його скаргою було скасовано 06.09.2017 року Керівництвом Управління патрульної поліції м. Харкова та справу надіслано на новий розгляд. 08.09.2017 року відповідачем було винесено незаконну постанову без підтвердження порушення ПДР будь-якими доказами. 18.09.2017 року він знову оскаржив постанову від 08.09.2017 року до Управління патрульної поліції м. Харкова, однак листом від 27.09.2017 року, який він отримав 04.10.2017 року, йому відмовлено у скасуванні постанови від 08.09.2017 року. Оскільки він звернувся до суду поштою 14.10.2017 року, то строк оскарження постанови ним не пропущено.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач не зявився, про час та місце судового розгляду неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, письмових заперечень (відгуків) не надав.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №712923 від 08.09.2017 року, винесеної інспектором роти №8 батальйону №1 УПП в м. Харкові ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 13.07.2017 року о 23 год. 08 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул Гоголя, 1, в м. Харкові, не виконав вимог знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» та здійснив проїзд, порушивши п. 8.4 ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з відповіді Управління патрульної поліції у м. Харкові від 27.09.2017, відносно ОСОБА_1 13.07.2017 року була винесена постанова №ЕАА №124960 за порушення вимоги п. 8.4 в, та п. 31.4.7 «є» ПДР України за ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 121 КУпАП. 06.09.2017 року Управлінням патрульної поліції у м. Харкові було прийнято рішення скасувати дану постанову про накладення адміністративного стягнення та надіслано справу на новий розгляд. 08.09.2017 року лейтенантом поліції ОСОБА_2 здійснено новий розгляд справи та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 08 вересня 2017 року за ч.1 ст. 122 КпАП України із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення вимог дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено».

18.09.2017 року позивач знову оскаржив постанову від 08.09.2017 року до Управління патрульної поліції м. Харкова, однак листом від 27.09.2017 року, який він отримав 04.10.2017 року, йому відмовлено у скасуванні постанови від 08.09.2017 року. Оскільки він звернувся до суду поштою 14.10.2017 року, то строк оскарження постанови ним не пропущено.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не зявлявся неодноразово, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача, що він поворот праворуч здійснити він не намагався, в зону дії даного дорожнього знаку він не в'їхав, а був вимушений зупинити свій автомобіль на під'їзді до знаку 3.2, у зв'язку із його поломкою, уникаючи небезпеки та не створюючи перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач не виконав вимог знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» та здійснив проїзд, порушивши п. 8.4 ПДР України, то підстави вважати, що позивач порушив вимог п. 8.4 ПДР України відсутні.

При цьому, позивач одразу заперечував щодо порушення ним ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Таким чином, оскаржувана постанова від 08.09.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №8 батальйону №1 УПП в м. Харкові ОСОБА_2 про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №712923 від 08.09.2017 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач інспектор роти №8 батальйону №1 УПП в м. Харкові ОСОБА_2, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченко, 315А.

Головуючий