Справа № 750/10955/17
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/49/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до начальника Відділу охорони памяток історії, археології та монументального мистецтва комунального закладу «Організаційно-методичний центр контролю та технічного нагляду закладів культури і туризму» Чернігівської обласної ради ОСОБА_2 про визнання протиправними та незаконними дій, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправними та незаконними дії начальника відділу охорони памяток історії, археології та монументального мистецтва комунального закладу «Організаційно-методичний центр контролю та технічного нагляду закладів культури і туризму» Чернігівської обласної ради ОСОБА_2 щодо складання акту перевірки від 06.09.2017, як такого, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Обгрунтовано позов тим, що відповідач безпідставно провела перевірку та незаконно склала акт про порушення, на підставі якого підприємству було внесено припис.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на викладені у запереченні підстави.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд не вбачає підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Встановлено, що 06.09.2017 представниками Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської облдержадміністрації та Дочірнього підприємства «Старожитності Полісся» Державного підприємства «Науково дослідний центр «Охоронна археологічна служба України» Інституту археології НАН України повторно, після інвентаризації обєктів культурної спадщини Варвинщини в середині травня поточного року, проводилося обстеження території щойно виявленого обєкта культурної спадщини поселення «Гнідинці-1» на предмет його збереженості і дотримання памяткоохоронного законодавства у його межах.

В ході перевірки виявлено порушення памяткоохоронного законодавства, у звязку з чим Департаментом культури і туризму, національностей та релігій Чернігівського облдержадміністрації внесено припис від 08.09.2017 №15-2264/8, який для виконання надісланий НГВУ «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» (а.с.8)

06.09.2007 начальником Відділу охорони памяток історії, археології та монументального мистецтва комунального закладу «Організаційно-методичний центр контролю та технічного нагляду закладів культури і туризму» Чернігівської обласної ради ОСОБА_2 складено акт, в якому зафіксовані виявлені порушення памяткоохоронного законодавства, зокрема, проведення земляних робіт по риттю траншеї на недослідженій території об'єкта культурної спадщини поселення «Гнідинці-1» без наявності письмового дозволу органу охорони культурної спадщини та погодженої у встановленому законом порядку науково-проектної документації (а.с.9)

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 4 і 5 ст. 54, ст. 66 Конституції України культурна спадщина охороняється законом; держава забезпечує збереження історичних пам'яток та інших об'єктів, що становлять культурну цінність; кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним битки.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь врегульовані Законом України «Про охорону культурної спадщини» (далі Закон №1805-ІІІ)

Як проголошено у преамбулі вказаного Закону, об'єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, охороняються державою. Охорона об'єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначені повноваження органу охорони культурної спадщини Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, до компетенції яких належить, зокрема, здійснення контролю за виконанням цього Закону, інших нормативно- правових актів про охорону культурної спадщини; забезпечення захисту об'єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; призначення відповідних охоронних заходів щодо пам'яток місцевого населення та їхніх територій у разі виникнення загрози їх руйнування або пошкодження внаслідок дії природних факторів або проведення будь-яких робіт; видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам'яток місцевого значення, припинення робіт на пам'ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них; надання відповідних дозволів на відновлення земляних робіт; погодження відчуження або передачі пам'яток місцевого значення їхніми власниками чи уповноваженими ними органами іншим особам у володіння, користування або управління.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Положення Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації (далі - Положення), Департамент є структурним підрозділом Чернігівської обласної державної адміністрації і підпорядкований голові обласної державної адміністрації, а отже є суб'єктом владних повноважень.

Окрім того, саме Департамент є спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини в частині пам'яток археології, історії та монументального мистецтва Чернігівської обласної державної адміністрації (п. 3 Положення).

Одним із основних завдань Департаменту, серед інших, є забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони культурної спадщини (п. 5 Положення).

Для виконання цього завдання Департамент: встановлює режим використання пам'яток місцевого значення, їх територій, зон охорони (підпункт 37 пункту 7 Положення); веде облік, забезпечує захист об'єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження (підпункт 38 пункту 7 Положення); погоджує відповідні програми та проекти містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, будівельних, меліоративних, шляхових, земляних робіт на території області, а саме в зонах охорони пам'яток місцевого значення, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, програм та проектів, реалізація яких може позначитися на стані пам'яток місцевого значення, їх територій і зон охорони (підпункт 42 пункту 7 Положення); призначає відповідні охоронні заходи на пам'ятках місцевого значення та їх територіях у разі виникнення загрози їхнього руйнування або пошкодження внаслідок дії природних факторів чи проведення будь-яких робіт (підпункт 45 пункту 7 Положення); видає приписи щодо охорони пам'яток місцевого значення, припинення робіт на пам'ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи здійснюються за відсутності затверджених або погоджених з органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених чинним законодавством дозволів або з відхиленням від них (підпункт 49 пункту 7 Положення); надає відповідні дозволи на відновлення земляних робіт після проведення охоронних археологічних досліджень (підпункт 50 пункту 7 Положення);погоджує на стадії проектування відведення земельних ділянок під містобудівні, шляхові, меліоративні та землевпорядні роботи (підпункт 55 пункту 7 Положення).

Отже, Департамент є контролюючим органом з питань охорони культурної спадщини, до повноважень якого віднесено, зокрема, винесення припису щодо припинення порушень вимог законодавства у сфері охорони культурної спадщини, в тому числі й зупинення виконання робіт на території об'єкта культурної спадщини.

При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про охорону ультурної спадщини» особи, уповноважені органами охорони культурної падщини, мають право безумовного доступу до об'єктів культурної спадщини метою їх обстеження, ознайомлення зі станом зберігання, характером та юсобом використання, ведення реставраційних робіт, одержання відповідних іних, наукового вивчення.

Як встановлено частинами 1 і 2 ст. 30 Закону № 1805-ІІІ, органи охорони культурної спадщини зобов'язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам'ятці або порушує законодавство, державні стандарти, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини. Приписи органів охорони культурної спадщини є обов'язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

Відповідно до ст. 36 Закону № 1805-ІІІ, якщо під час проведення будь-яких земляних робіт виявлено знахідку археологічного або історичного характеру, виконавець робіт зобов'язаний зупинити їхнє подальше ведення і протягом цієї доби повідомити про це відповідний орган охорони культурної спадщини, на території якого проводяться земляні роботи. Земляні роботи можуть бути відновлені лише згідно з письмовим дозволом відповідного органу охорони культурної спадщини після завершення археологічних досліджень відповідної території.

Позивачем заявлено вимогу про визнання протиправними та незаконними дій начальника відділу охорони памяток історії, археології та монументального мистецтва комунального закладу «Організаційно-методичний центр контролю та технічного нагляду закладів культури і туризму» Чернігівської обласної ради ОСОБА_2 щодо складання акту перевірки від 06.09.2017, як такого, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання протиправними та незаконними дій відповідача щодо складання акту перевірки не підлягає задоволенню через неналежно обраний ним спосіб судового захисту, оскільки самі по собі дії по складанню акту жодних прав та обов'язків для позивача не створюють, а визнання їх протиправними жодним чином не відновить його права чи охоронювані законом інтереси у спірних правовідносинах. Належним способом захисту, на думку суду, буде оскарження рішень суб'єкта владних повноважень, прийнятих за наслідками проведення перевірки, на протиправність дій посадових осіб якого посилається позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Водночас, в п. 8 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовно позов до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, і просити про їх захист.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушуються, створено або створюють перешкоди для реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

При цьому, задоволеними можуть бути лише ті вимоги, які відновлюють охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача.

У той же час, суд зазначає, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, він не встановлює та не змінює жодних прав та обов'язків суб'єкта щодо якого його складено, а містить в собі лише обставини, факти та висновки посадової особи контролюючого органу яка проводила таку перевірку.

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправними та незаконними дій відповідача щодо складання акту перевірки не підлягає задоволенню, оскільки не має своїм наслідком відновлення прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до начальника Відділу охорони памяток історії, археології та монументального мистецтва комунального закладу «Організаційно-методичний центр контролю та технічного нагляду закладів культури і туризму» Чернігівської обласної ради ОСОБА_2 про визнання протиправними та незаконними дій, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 05.02.2018.

Суддя: