Справа № 815/5902/17
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5902/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Марчук Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (, місцезнаходження: 68609, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кишинівська, 46) до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ізвор» (, місцезнаходження: 68712, Одеська область, Болградський район, с. Городнє, вул. Димитрова,76) про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 1167,10 грн.,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Іїмаїльське обєднане управління Пенсійного фонду України Одеської області (далі Позивач) з адміністративним позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ізвор» (далі Відповідач, або СВК «Ізвор») про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 1167,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що Відповідач не сплачує фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, чим порушує вимоги п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Так, за березень 2017 року Відповідачем не відшкодовано суми витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, в результаті чого Відповідач має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах в розмірі 1167,10 гривень. В добровільному порядку заборгованість Відповідачем погашена не була, у звязку із чим Позивач звернувся до суду.

Ухвалою судді від 16.11.2017 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду на 27.11.2017 року.

Ухвалою суду від 27.11.2017 року на підставі ч. 2 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), провадження по справі було зупинено до 21.12.2017 року.

15.12.2017 року набув чинності Закон України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким КАС України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.10 Розділу VII Перехідних Положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи продовжено за правилами, що передбачені новою редакцією КАС України і ухвалою суду від 21.12.2017 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Перше судове засідання призначено на 18.01.2018 року.

Відповідач належним чином та своєчасно повідомлявся про встановлений Ухвалою суду від 21.12.2017р. строк для подання відзиву на позовну заяву, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що копію ухвали від 21.12.2017 року Відповідач отримав 06.01.2017 року (а.с. 54).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судове засідання, призначене на 18.01.2018 року, представник Позивача не зявився, надав клопотання у якому просив справу розглянути за його відсутності у звязку з неможливістю прибути в судове засідання.

В судове засідання, призначене на 18.01.2018 року, представник Відповідача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі викладеного, з урахуванням положень ч. 6 ст. 162 та п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку, що причина неявки Відповідача в судове засідання, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання, не є поважною та керуючись приписами ч. 9 ст. 205 КАС України ухвалив про розгляд справи у його відсутність.

Враховуючи неприбуття в судове засідання Відповідача, клопотання представника Позивача та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Ізвор» перебуває на обліку в Ізмаїльському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області.

Судом встановлено, що на підприємстві Відповідача перебувала на посаді працівник ОСОБА_1 якій надано право для нарахування пільгової пенсії. Вказаному працівнику була призначена пенсія за віком на пільгових умовах, що підтверджено заявою про призначення пенсії, розрахунком стажу, протоколом, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії, (а.с. 12, 13, 15).

Позивачем на адресу Відповідача були надіслані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с. 10,11).

Згідно вказаних розрахунків про суму відшкодування фактичних витрат на оплату і доставку пільгових пенсій, Відповідач повинен був сплатити заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах перед Позивачем за березень 2017 року в розмірі 1167,10 гривень. Зазначена заборгованість Відповідачем в добровільному порядку погашена не була, у звязку із чим Позивач звернувся до суду.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи викладені в позовній заяві, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонду України, затвердженого Указом Президента України № 384/2011 від 06.04.2011 року, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Згідно з п.1 ст.1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Статтею 2 цього Закону визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 ст. 1 Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 5 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» Відповідач зобов'язаний одночасно з одержанням коштів на заробітну плату сплачувати збори на обов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, згідно встановлених законодавством тарифів.

Відповідно до п.6.1.р.6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.11.2003 року № 21-1, зареєстрованого в Мінюсті України 16.01.2004 року № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону.

Відповідно до п.6.4. та п.6.8 р.6 Інструкції розмір сум, що підлягають відшкодуванню на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій, а підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, визначених на пільгових умовах.

Відповідно до п.6.10 р.6 Інструкції, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду України за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду України за місцем його реєстрації.

Судом встановлено, що станом на день розгляду справи, у Відповідача наявна заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за березень 2017 року в розмірі 1167,10 гривень, що підтверджується карткою особового рахунку, розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та розрахунком боргу по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (а.с. 9, 11, 14).

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 зазначеної статті Кодексу докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи те, що судом не встановлено обставин які б звільняли Відповідача від сплати заборгованості, а також відсутність доказів сплати суми боргу на час розгляду справи, суд на підставі положень ст. 67 Конституції України, вважає, що позов Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ізвор» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 1167,10 грн., є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77, 90, 139, 229, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (, місцезнаходження: 68609, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кишинівська, 46) до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ізвор» (, місцезнаходження: 68712, Одеська область, Болградський район, с. Городнє, вул. Димитрова, 76) про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 1167,10 грн. задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ізвор» (, місцезнаходження: 68712, Одеська область, Болградський район, с. Городнє, вул. Димитрова, 76) на користь Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (, місцезнаходження: 68609, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кишинівська, 46) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 1167,10 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук.

.