Справа № 808/8403/13-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2018 Київ К/9901/1280/18 808/8403/13-а

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Смоковича М. І.,
суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 808/8403/13-а
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування окремих положень наказів, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, прийняту 19 серпня 2015 року у складі колегії суддів: головуючого Чабаненко С. В., суддів: Іванова С. М., Шлай А. В.,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та скасування наказу від 06 серпня 2012 року № 147 в частині виплати одноразової грошової винагороди за тривалість безперервної військової служби у розмірі 50 % від розрахованої суми, наказів від 15 вересня 2009 року № 598, від 20 травня 2011 року № 287, від 27 січня 2012 року № 76, від 25 грудня 2012 року № 844 в частині виплати 50 % розміру щомісячної надбавки за кваліфікацію майстер та зобов`язання внести зміни у вказані накази в частині виплати винагороди та надбавки у повному розмірі.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що маючи 30-річний стаж безперервної служби в лавах Збройних Сил України, з 05 серпня 2012 року отримав право на одержання відповідної винагороди, у зв`язку з чим командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 06 серпня 2012 року № 147, яким наказано виплатити майору ОСОБА_1 грошову винагороду у розмірі 2,5 окладів за період з 05 серпня 1981 року по 05 серпня 2011 року. При цьому наказано виплату здійснити в розмірі 50 % від установленого розміру, тобто 1,25 окладу в сумі 1500,00 гривень.
Разом з цим, наказами командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 27 грудня 2010 року № 419 та від 26 грудня 2011 року № 464 ОСОБА_1 підтверджено кваліфікацію майстер, за якою встановлено щомісячну надбавку в розмірі 11 % від посадового окладу.
Позивач вказує, що додатком 25 до постанови Кабінету Міністрів України № 1294 встановлений розмір винагороди за тривалість безперервної військової служби понад 30 років у розмірі 2,5 посадових оклади з урахуванням окладу за військове звання, надбавки за кваліфікацію майстер 11 % посадового окладу.
Позивач стверджує, що Військовою частиною НОМЕР_1 виплачено лише 50 % від розміру винагороди, щомісячної надбавки за кваліфікацію майстер, керуючись роз`ясненням Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 23 липня 2008 року № 248/9/320.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувсь до суду з метою захисту своїх прав.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій та скасування наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 06 серпня 2012 року № 147 в частині виплати одноразової грошової винагороди за тривалість безперервної військової служби у розмірі 50 % від розрахованої суми, скасування наказів від 15 вересня 2009 року № 598, від 20 травня 2011 року № 287, від 27 січня 2012 року № 76, від 25 грудня 2012 року № 844 в частині виплати 50 % розміру щомісячної надбавки за кваліфікацію майстер, зобов`язання внести відповідні зміни до наказів в частині виплати винагороди та надбавки у повному розмірі, стягнення недоплачених коштів одноразової грошової допомоги у сумі 1500,00 грн. та відповідної суми щомісячної надбавки за кваліфікацію майстер за період з 01 січня 2008 року по 23 вересня 2013 року та в цій частині позов залишено без розгляду.
В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 лютого 2015 року ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року скасовано, та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06 серпня 2011 року № 147 в частині виплати одноразової грошової винагороди за тривалість безперервної військової служби за 30 років у розмірі 2,5 окладів за період з 05 серпня 1982 року до 05 серпня 2012 року у 50 % від розрахованої суми; накази командира Військової частини НОМЕР_1 від 15 вересня 2009 року № 598, від 20 травня 2011 року № 287, від 27 січня 2012 року № 76, від 25 грудня 2012 року № 844, в частині виплати позивачу у 50 % розмірі від встановлених Додатком 25 до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 щомісячної надбавки за кваліфікацію майстер.
Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача частину недоплаченої одноразової винагороди за тривалість безперервної військової служби 30 календарних років у розмірі 1500, 00 гривень.
Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 частину недоплаченої щомісячної надбавки за кваліфікацію майстер, що станом на 24 жовтня 2013 року становить 4952,73 гривень.
Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
04 січня 2018 року касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, яка ухвалою судді-доповідача від 09 січня 2018 року прийнята до провадження.
У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення та залишити в силі постанову суду першої інстанції.
В обґрунтування касаційної скарги вказує на неповно з`ясовані судом апеляційної інстанції обставини, що мають значення для справи, оскільки щороку видається наказ Міністра оборони України Про бюджетну політику Міністерства оброни України, згідно з яким щороку упорядковується та встановлюється порядок економічного використання бюджетних коштів Збройних Сил України.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , починаючи з 05 серпня 1981 року проходить військову службу у лавах Збройних Силах України.
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09 серпня 2012 року № 147 майору ОСОБА_1 помічнику командира бригади начальнику фінансово-економічної служби наказано виплатити грошову винагороду за тривалу безперервну службу 30 календарних років, передбачену наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 у розмірі 2,5 окладу грошового утримання (50%) у сумі 1500,00 гривень.
Підставою вказаної виплати слугували рапорт майора ОСОБА_1 від 31 липня 2012 року та витяг з послужного списку особової справи.
Згідно з довідкою про суму виплачених видів грошового забезпечення від 24 жовтня 2013 року № 554/фс позивачу виплачено грошову винагороду за тривалу безперервну службу (50%) у серпні 2012 року у сумі 1500,00 гривень.
Відповідно до наказів командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 18 січня 2008 року № 19, від 24 грудня 2008 року № 787, від 30 грудня 2009 року № 702, від 27 грудня 2010 року № 418, від 26 грудня 2011 року № 464 та від 17 грудня 2012 року № 598 ОСОБА_1 підтверджена класна кваліфікація майстер.
У додатках № 2 до наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 15 вересня 2009 року № 598, від 20 травня 2011 року № 287, від 27 січня 2012 року № 76, від 25 грудня 2012 року № 844 у розділі IV Система оплати праці, передбачено, що відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 р. № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу (далі Постанова № 1294) виплата військовослужбовцям додаткових видів грошового забезпечення, визначених додатком 25 до цієї постанови, провадиться в обсязі до 50 відсотків установленого розміру. Військовослужбовцям льотного та наземного складу авіації, виплата додаткових видів грошового забезпечення (крім одноразових), визначених додатком 25 до цієї постанови, провадиться в обсязі 100 відсотків установленого розміру.
Довідкою про суму виплачених видів грошового забезпечення від 24 жовтня 2013 року № 554/фс підтверджено, що позивачу виплачено з 01 січня 2008 року по вересень 2013 року надбавку за кваліфікацію (50 %) у сумі 59,12 гривень щомісячно, за жовтень 2013 року (50 %) пропорційно кількості відпрацьованого часу 45,77 гривень.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості заявлених позовних вимог та недоведеності протиправності дій відповідача.
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення дійшов висновку про виплату додаткових видів грошового забезпечення, серед яких є й одноразова винагорода в залежності від тривалості безперервної календарної військової служби, яка виплачується особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, що проходять військову службу за контрактом, у тому числі за 20 років безперервної календарної військової служби у розмірі саме 2,5 посадового окладу.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначені висновки суду апеляційної інстанції вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Перебування особи на державній службі є однією із форм реалізації закріпленого у статті 43 Конституції України права на працю, а тому необхідно керуватися, в тому числі, і положеннями частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, яка визначає право звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, в даному випадку стягнення грошового забезпечення військовослужбовця.
Відповідно до пункту постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.
Так, 11 червня 2008 року на виконання пункту 2 вказаної Постанови наказом Міністра оборони України № 260 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, пунктом 19.1 якої встановлено, що військовослужбовцям (крім льотчиків і штурманів, льотчиків і штурманів інструкторського складу), які мають кваліфікацію (класність), присвоєну в установленому порядку, займають посади, за якими може присвоюватися класна кваліфікація, виплачується надбавка за кваліфікацію у відсотках посадового окладу в таких розмірах на місяць: особам офіцерського складу (крім військових льотчиків і штурманів, військових льотчиків і штурманів інструкторського складу), особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що мають: 2 клас 5 відсотків, 1 клас 8 відсотків, клас майстра 11 відсотків.
З матеріалів справи вбачається, що на станом на 05 серпня 2011 року безперервна календарна військова служба ОСОБА_1 становила 30 років.
В силу частини другої статті 9 Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» затверджено, зокрема, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах, які знайшли відображення в додатках 25-28 до цієї постанови.
Відповідно до додатку 25 Постанови № 1294 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), тривалість безперервної календарної військової служби яких становить 30 років, виплачується винагорода в розмірі 2,5 посадового окладу і окладу за військовим званням.
Зі змісту наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06 серпня 2012 року № 147 вбачається, що позивачу виплачено одноразову грошову винагороду за тривалу безперервну військову службу протягом 30 років в розмірі 1500,00 грн., що не відповідає вищенаведеній нормі законодавства.
Слід зазначити, що пунктом 2 Постанови № 1294 визначено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державним департаментом з питань виконання покарань (далі державні органи), а пунктом 11 зазначеної постанови надано вказівку Міністерству праці та соціальної політики, Міністерству фінансів, іншим державним органам (до яких віднесено й Міністерство оборони) упорядкувати у тримісячний строк перелік і розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.
Наведені приписи дають підстави вважати, що Кабінет Міністрів України делегував, зокрема, Міністерству оборони України упорядкувати перелік, розміри та порядок виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу.
Одночасно, в пункті 7 Постанови № 1294 вказав, що до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.
На виконання пункту 2 Постанови № 1294 наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 якої визначено порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України (до складу якого входять й одноразові додаткові види грошового забезпечення), а також самі додаткові види грошового забезпечення, серед яких й одноразова винагорода в залежності від тривалості безперервної календарної військової служби (пункт 32.1), яка виплачується особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, у тому числі за 20 років безперервної календарної військової служби в розмірі 2,5 посадового окладу і окладу за військовим званням (за місцем штатної служби).
Отже, Міністерством оборони України вищевказаною Інструкцією було упорядковано перелік додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, до складу яких входить й винагорода за безперервну календарну війську службу.
За таких обставин, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо протиправності дій відповідача стосовно виплати коштів ОСОБА_1 за класну кваліфікацію у розмірі 50 % від розміру, передбаченому постановою Кабінету Міністрів № 1294 від 07 листопада 2007 року, тобто 5,5 % від посадового окладу позивача, що призвело до недоплати надбавки за класну кваліфікацію, яка в свою чергу, як додатковий вид грошового забезпечення військовослужбовців була упорядкована у встановленому законом порядку, а відтак, така виплата повинна здійснюватися у повному обсязі.
Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, підпунктом 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович
Судді О. В. Білоус
Т. Г. Стрелець