Справа № 295/11265/17
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі :

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Сидорець К.Г.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконним рішення державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира звернулося до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, в якому просить зупинити примусове виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира від 04.08.2014 року, що здійснюється на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2017 року у виконавчому провадженні № 54774835; визнати незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2017 року у виконавчому провадженні № 54774835 та стягнення виконавчого збору, мотивуючи свої вимоги тим, що управління немає можливості провести зазначену виплату у звязку з відсутністю відкритих асигнувань та кошторисних призначень для виплат за судовими рішеннями по державній бюджетній програмі 2501200 «Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Неможливість виконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення, оскільки боржник не мав фінансової можливості виконати судове рішення в частині виплати нарахованих сум. Стягнення за таких обставин ще й виконавчого збору в сумі 12800 грн. з боржника ще більше ускладнює його фінансове становище та ще більше утруднює виконання судового рішення.

Уповноважений представник Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи міститься клопотання та заява про розгляд справи за відсутності позивача. (а.с. 3, 10)

Уповноважений представник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не зявився, однак направив на адресу суду заперечення проти позову, просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмових заперечення та розгляд справи проводити без участі представника. (а.с. 11-12)

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначене справа розглядається без здійснення фіксування судового засідання в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, прийшов до наступного висновку.

Спеціальним законом, що з 05.10.2016 року визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно ч.1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Як убачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 від 25.09.2017 р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу: виконавчого листа № 295/11452/14а виданий 24.10.2014 року Богунським районним судом м. Житомира про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира провести нарахування та виплату ОСОБА_2 компенсаційних виплат на дітей шкільного віку ОСОБА_3 (22.08.2004 р. н.) та ОСОБА_4 (09.07.2007 р.н.) у розмірі, визначеному ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру 50% мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», щомісячно, за період з 01.01.2014 р. по 31.05.2014 р. з урахуванням фактично проведених соціальних випла. (а.с. 4)

Також в постанові державного виконавця вказано, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 12800,00 грн.

Положенням статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Частиною 1 п. 5 вказаної статті, визначено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що постанова про стягнення виконавчого збору, як окремий документ не виносилась державним виконавцем, а тому предметом спору є постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження в якій ставляться вимоги як про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів так і стягнути з боржника виконавчий збір.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВАСУ від 13.12.2010р. № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання.

Слід зазначити, що відповідно до ч.9 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що боржником рішення суду не виконано в повному обсязі, таким чином, державний виконавець був зобов'язаний прийняти спірну постанову про відкриття виконавчого провадження в якій зазначено про стягнення виконавчого збору, як передбачено п. 2 ч. 5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», в якій вказано, що у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Як убачається із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII), виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, враховуючи положення ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець правомірно прийняв спірну постанову про відкриття виконавчого провадження в якій вказано про стягнення з боржника виконавчого збору.

Сторона позивача окрім того, просила зупинити примусове виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира від 04.08.2014 року, що здійснюється на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2017 року у виконавчому провадженні № 54774835, визнати незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1, однак судом не встановлено порушених дій відповідача, а тому в цій частині позов є необґрунтованим.

Проведення видатків, не передбачених кошторисами є бюджетним правопорушенням (статті 23, 48, 119 Бюджетного кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виконання судового рішення можливе за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України за бюджетною програмою із забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою шляхом стягнення з боржника вказаних коштів.

Виходячи із способів захисту порушеного права наведеного позивачем та вимог позивача, аналізуючи та оцінюючи усі зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення адміністративного позову Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконним рішення державного виконавця підстав немає, оскільки відсутність фінансування для виплат у позивача не може бути підставою для зупинення примусового виконання рішення суду та визнання дій відповідача незаконними, а відтак і скасовувати постанову про відкриття виконавчого провадження.

Суд не вирішує питання з приводу розподілу судових витрат, оскільки в позові було відмовлено, а позивача звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.241-244, 246, 250, 255, 257, 295 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-19,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконним рішення державного виконавця відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 30.01.2018 року

Суддя І.Г. Перекупка