Справа № 804/14294/15
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2018 Київ К/9901/7853/18 804/14294/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Дніпропетровської митниці ДФС

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 (головуючий суддя - Озерянська С.І.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 (головуючий суддя - Баранник Н.П., судді - Суховаров А.В., Щербак А.А.) у справі № 804/14294/15

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт»

до відповідача Дніпропетровської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів , -

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» (далі - ТОВ «Будком-Форт») звернулося до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від №110100000/2015/00083 та рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2015/200046/1 від 12.03.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є необґрунтованими, прийнятими в порушення вимог Митного кодексу України (далі - МК України), оскільки позивачем під час митного оформлення надані всі необхідні документи, які повністю та об'єктивно підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого товару.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2015, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016, адміністративний позов задоволено.

Рішення судів обґрунтовані тим, що позивач при митному оформленні надав митному органу всі необхідні документи, які ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню, та які підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару, у зв'язку з чим відповідач неправомірно відмовив ТОВ «Будком-Форт» у визнанні митної вартості за ціною договору.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Дніпропетровська митниця ДФС звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалені у справі судові рішення та відмовити в задоволенні позову.

ТОВ «Будком-Форт» надіслало до суду заперечення на касаційну скаргу, в яких вказала на необґрунтованість та безпідставність кожного з доводів відповідача та просила залишити касаційну скаргу без задоволення.

23.01.2018 справу, в порядку, передбаченому пунктом 4 частини 1 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) передано до Верховного Суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17.09.2014 між продавцем CONSORFRUT, S.L., Іспанія та покупцем ТОВ «Будком-Форт» укладено контракт на поставку продукції № 2828-СF/BF.

Згідно із специфікацією №10 від 05.03.2015 до зазначеного контракту, придбаний товар: лимон у кількості 18 818 кг загальною вартістю 9 785,36 USD (0,52 USD/кг). Умова поставки - FCA, Murcia, Spain (Інкотермс-2010). Умова оплати - протягом 10 днів від дати митного оформлення товару в Україні.

З метою здійснення митного оформлення імпортованого товару ТОВ «Будком-Форт» 12.03.2015 подано до митниці електронну митну декларацію №110100000/2015/205113 з пакетом необхідних документів на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору, а саме: декларація митної вартості з додатковим аркушем А; зовнішньоекономічний контракт №2828-СF/BF від 17.09.2014 та специфікація № 10 від 05.03.2015; рахунок-фактура (інвойс) №01151375 від 05.03.2015; транспортні документи; заявка на страхування №125 від 06.03.2015 та договір страхування 043.0647415.254 від 26.09.2014. Крім того, на вимогу митниці також додатково надав прайс-лист виробника товару від 05.03.2015; комерційну пропозицію виробника від 20.02.2015.

За результатами розгляду наданих документів митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2015/200046/1 від 12.03.2015, яким митну вартість товару визначила за резервним методом у розмірі 0,95 Євро/кг, прийнявши за основу раніше оформлену МД №209120000/2015/802657 від 27.01.2015, а також картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110100000/2015/00083 від 12.03.2015.

При цьому, рішення про коригування митної вартості товарів обґрунтовувалося тим, що подані декларантом документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять усіх даних, а саме:

- у договорі комісії № 1209/7 від 12.09.2014 передбачено виплату комісійної винагороди у розмірі 0,2% від об'єму, поставок, але вартість товару у специфікації до зовнішньоекономічного контракту №10 від 05.03.2015 та специфікації до договору комісії №10СО від 05.03.2015 не піддаються розрахунку згідно комісійної винагороди у розмірі 0,2%. Даний факт дає підстави вважати про не включення до митної вартості товару всіх складових;

- у заяві страхування від 06.03.2015 №125 вказано вагу брутто 21119 кг, у декларації країни відправлення від 06.03.2015 зазначено 20126 кг.

Наведені доводи на підтвердження правомірності своїх дій відповідач навів, у тому числі, у касаційній скарзі, однак колегія суддів вважає їх передчасними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту "а" пункту 1 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем, - комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів.

Суди попередніх інстанцій встановили, що за договором комісії № 1209/7 від 12.09.2014 комісійна винагорода сплачується ТОВ "АТБ - маркет" (комітентом) на користь позивача (комісіонера), тобто позивач не несе жодних витрат на сплату цієї комісійної винагороди, оскільки є її отримувачем, а не її платником.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що доводи відповідача про необхідність включення комісійної винагороди до митної вартості товару та, як наслідок, непідтвердження декларантом документально числових значень складових частин митної вартості товару є безпідставними.

Щодо посилання відповідача на розбіжність у вазі товару, зазначеній у декларації відправника та заяві на страхування, то суди, з урахуванням пояснень позивача, встановили, що в заяві на страхування було помилково вказано вагу брутто; при цьому, ціна, що підлягає сплаті за імпортований товар розраховувалася на вартості одного кілограму ваги нетто. Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок судів, що помилка в заяві на страхування жодним чином не впливає на визначення митної вартості оцінюваного товару.

Суд касаційної інстанції залишає поза увагою доводи відповідача щодо ненадання позивачем до митниці документів на підтвердження транспортних витрат, а саме вартості послуг третіх осіб, що залучаються для здійснення перевезення, оскільки, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, вказані обставини не досліджувалися митним органом та не слугували підставою для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості товарів, а відтак, відповідач не має права на них посилатися.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій встановили, що позивачем надано повний пакет документів на підтвердження транспортних витрат, серед яких: договір комісії № 1209/7 від 12.09.2014, договір перевезення вантажу № 643 від 01.04.2013, договір про надання транспортних послуг з транспортного обслуговування № 14/05/01 від 14.05.2014, CMR №002749 від 05.03.2015, заявка на перевезення №Доп від 27.02.2015, рахунок-проформа б/н від 06.03.2015, калькуляція витрат на доставку вантажу №2 від 06.03.2015.

Таким чином, наявність неповноти даних та розбіжностей у поданих до митного оформлення документах спростовуються встановленими судами попередніх інстанцій у цій справі фактичними обставинами, що, в свою чергу, свідчить про передчасність та безпідставність витребування відповідачем додаткових документів.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що позивачем під час митного оформлення були надані усі необхідні документи, які не мали розбіжностей, ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості імпортованого товару. Натомість у відповідача були відсутні законодавчо визначені підстави для відмови у митному оформленні товарів за заявленою позивачем митною вартістю товарів та коригування останньої за резервним методом.

Відповідно до частини 3 статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права; у них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правових наслідків є правильними, натомість доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 у справі № 804/14294/15 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова