Справа № 808/6643/14(ДО/808/369/14)
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2018 Київ К/9901/1124/18 808/6643/14(ДО/808/369/14)
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу № 808/6643/14 (ДО/808/369/14)

за позовом ОСОБА_1 (далі також - позивач) до Міністерства внутрішніх справ України (далі також - МВС України), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі також - ГУ МВС України в Донецькій області), Державної казначейської служби України, Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - Слов'янський МВ ГУ МВС України в Донецькій області) про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду прийняту 2 червня 2015 року, у складі колегії суддів: головуючого - Чернової Ж.М., суддів: Дуляницької С.М., Киселя Р.В., та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду постановлену 29 жовтня 2015 року у складі колегії суддів: головуючого - Чепурнова Д.В., суддів: Сафронової С.В., Поплавського Р.І.,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 29 липня 2014 року №805 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій та Луганській областях» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України;

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України №1535 о/с від 12 серпня 2014 року «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ України лейтенанта міліції ОСОБА_1;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління МВС України в Донецькій області за №333 о/с від 05 вересня 2014 року в частині обчислення вислуги років станом на 12 серпня 2014 року та встановлення її на цей день в календарному обчисленні у 5 років та 3 дні, а також в частині оголошення наказу МВС України за 1535 о/с від 12 серпня 2014 року щодо звільнення;

- поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Слов'янського міського відділу (з обслуговування міста Слов'янськ та Слов'янського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 29 липня 2014 року;

- стягнути з Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;

- стягнути з МВС України на його користь 5000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що вказані накази винесені протиправно без проведення службового розслідування та відібрання пояснень. Звільнення з посади відбулося безпідставно, оскільки дій зазначених у висновку службового розслідування, які дискредитують звання працівника ОВС він не вчиняв, а навпаки сумлінно виконував свої посадові обов'язки.

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 2 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року, позов задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував наказ Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 29 липня 2014 року № 805 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій та Луганській областях» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України.

Визнав протиправним та скасував наказ Міністерства внутрішніх справ України № 1535 о/с від 12 серпня 2014 року «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ України лейтенанта міліції ОСОБА_1

Зобов'язав Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області поновити лейтенанта міліції ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Слов'янського міського відділу (з обслуговування міста Слов'янськ та Слов'янського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 29 липня 2014 року.

Стягнув з Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 30 липня 2014 року по 02 червня 2015 року в розмірі 32182,81 гривень.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовив.

У касаційній скарзі представник відповідача посилаючись на те, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій були винесені при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки судів не відповідають обставинам справи, а тому просив скасувати їх рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Аргументуючи вимоги касаційної скарги представник відповідача зазначає, що в період проведення антитерористичної операції окремі працівники Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області, в тому числі і позивач відмовилися виконувати свої професійні обов'язки та не виходили на службу без поважних причин, що підтверджується результатами службового розслідування, в тому числі показаннями в.о. начальника сектору кадрового забезпечення Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_2 Позивач під час окупації території м. Слов'янськ незаконними військовими формуваннями не вживав жодних дій, які б були направлені на захист громадського порядку у місті, інтересів громадян під час безчинств цих осіб та державного устрою України.

Представник відповідача вважає, що суди попередніх інстанцій не надали належної уваги викладеним фактам, та прийняли необгрунтоване помилкове рішення щодо часткового задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII (далі - КАС України) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність наказів Міністерства внутрішніх справ України № 805 від 29 липня 2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій та Луганській областях» в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України та №1535о/с від 12 серпня 2014 року «По особовому складу» в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ та як наслідок їх скасування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.

Судами встановлено, що наказом ГУ МВС України в Донецькій області №348 від 03 вересня 2012 року позивача 21 серпня 2012 року було прийнято на службу в Слов'янській МВ ГУ МВС України в Донецькій області із присвоєнням спеціального звання старшина міліції. За час служби позивачу присвоєно звання - лейтенант.

Наказом ГУ МВС України в Донецькій області №208 о/с від 15 липня 2013 року, позивача було призначено дільничним інспектором міліції СДІМ Слов'янського МВ ГУ МВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району), вказану посаду позивач займав по день звільнення.

Пунктом 36 Наказу Міністерства внутрішніх справ України №805 від 29 липня 2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій та Луганській областях» за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення статті 65 Конституції України, частини третьої статті 3, частини першої статті 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, керуючись статтями 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, лейтенанта міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Слов'янського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області, звільнено з органів внутрішніх справ України за п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1535 о/с від 12 серпня 2014 року «По особовому складу», відповідно до положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу), лейтенанта міліції ОСОБА_1 дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Слов'янського міського відділу (з обслуговування міста Слов'янськ та Слов'янського району) Головного управління МВС України в Донецькій області - звільнено.

17 вересня 2014 року керівником було оголошено витяг з вказаного наказу позивачу. В цей же день, позивач був ознайомлений з наказом ГУ МВС України в Донецькій області №333 о/с «По особовому складу» від 05 вересня 2014 року, відповідно до якого вислуга років станом на 12 серпня 2014 року відносно позивача у календарному обчисленні складає 05 років 00 місяців 03 дні.

З висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУ МВС України в Донецькій області та УМВС України від 29 липня 2014 року, вбачається, що комісія дійшла висновку, що за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення статті 65 Конституції України, частини третьої статті 3, частини першої статті 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991року № 382, керуючись статтями 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, позивача слід звільнити з органів внутрішніх справ України за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (п.37).

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов'язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

За приписами частини третьої статті 3 Закону України «Про міліцію» у підрозділах міліції не допускається діяльність політичних партій. При виконанні службових обов'язків працівники міліції незалежні від впливу політичних партій та інших об'єднань громадян.

Частиною першою статті 5 зазначеного Закону визначено, що міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

З тексту присяги працівника внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 № 382, вбачається, що кожний працівник органів внутрішніх справ України, який склав таку присягу, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України: поклявся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю; присягнув з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, поклявся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Отже, недодержання працівником органів внутрішніх справ України наведених вище норм є безумовною підставою вважати цю особу такою, яка вчинила правопорушення.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далів - Статут), затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Закон № 3460-IV) визначено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частина перша статті 1 цього Статуту містить визначення поняття службової дисципліни, відповідно до якого - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 5 вказаного Статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом. Статтею 7 зазначеного Статуту визначені обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України щодо дотримання службової дисципліни.

Види дисциплінарних стягнень визначені статтею 12 Закону Закон № 3460-IV, у тому числі, звільнення з органів внутрішніх справ та статтею 14 цього ж Закону визначений порядок їх накладення.

Частиною шостою статті 14 Статуту встановлено, що про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення), визначено, що особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Пунктом 70 зазначеного Положення визначено, що звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу в запас і відставку провадиться:

до полковника міліції, полковника внутрішньої служби включно - начальниками головних управлінь, Управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, м Києві та Севастополі і рівними їм начальниками, яким таке право надано Міністром внутрішніх справ;осіб вищого начальницького складу - відповідно до законодавства.

Статтею 13 Статуту, визначено, що міністрові внутрішніх справ України належить право накладати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, на всіх осіб рядового і начальницького складу. Інші начальники накладають дисциплінарні стягнення в межах прав, наданих їм міністром внутрішніх справ України.

В наказі Міністерства внутрішніх справ України №805 від 29 липня 2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій та Луганській областях» зазначено, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ обґрунтоване наступним: за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, статті 65 Конституції України, частини третьої статті 3, частини першої статті 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року №382, керуючись статтями 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ позивача звільнити з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Підставою прийняття оскаржуваних наказів є Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області, затверджений міністром внутрішніх справ України 29 липня 2014 року.

Вказаним висновком встановлено: що виявлені непоодинокі випадки порушень службової дисципліни відповідно до вимог Закону № 3460-ІV, що виразилося у невиході окремих працівників Слов'янського МВ (з обслуговування м. Слов'янськ та Слов'янського району) ГУМВС України в Донецькій області без поважних причин на службу.

Опитати перелічених працівників, зокрема і ОСОБА_1, із зазначених питань у ході проведення службового розслідування не вдалося через їх відсутність за місцем проходження служби, та відсутність з ним будь-якого зв'язку.

Доказів на підтвердження фактів вчинення позивачем будь-якого правопорушення, викладених у Висновку службового розслідування до суду не надано. Матеріали службової перевірки, направлені до Генеральної Прокуратури України. При цьому ухвалою суду першої інстанції від 10 листопада 2014 року судом було витребувано від Генеральної прокуратури України, Прокуратури Харківської області матеріали службової перевірки, проведеної за фактами неправомірних дій окремих працівників Слов'янського міського відділу ГУМВС України в Донецькій області.

На виконання зазначеної ухвали прокуратура Харківської області листом №15/1-554-14 від 26 листопада 2014 року повідомила, що на цей час досудове розслідування триває, матеріали витребуваної службової перевірки долучено до кримінального провадження та вони мають відомості розголошення яких на цей час може негативно вплинути на швидкість, повноту та неупередженість розслідування, органи досудового розслідування не мають можливості їх надати.

В той же час як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції на спростування доводів викладених у висновку службового розслідування позивач в період з 12 квітня 2014 року по 31 липня 2014 року отримував та опрацьовував матеріали за зверненнями громадян від 26 липня 2014 року, 14 липня 2014 року, 14 травня 2014 року, 08 травня 2014 року, 28 квітня 2014 року, 05 травня 2014 року, 24 квітня 2014 року, що підтверджується Журналами Єдиного Обліку, зазначене свідчить, що позивач в цей час виконував свої функціональні обов'язки, зокрема проводив дії щодо перевірки фактів викладених у заявах громадян.

Крім того, як встановлено судами попередніх інстанцій позивач проходив службу у м. Святогірськ у Святогірському МВМ Слов'янського МВ ГУМВД України в Донецькій області (по обслуговуванню м. Слов'янськ та Слов'янського району) в якості дільничного інспектора міліції СДІМ Слов'янського МВ ГУ МВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району), а не у м. Слов'янську.

За таких обставин суди дійшли висновку, що відповідачами не доведено факту вчинення позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, крім того з часу звільнення з посади 12 серпня 2014 року по 17 вересня 2014 року позивач виходив на роботу, виконував свої функціональні обов'язки, та позивачу була виплачена заробітна плата по 17 вересня 2014 рік у повному обсязі.

Аналізуючи встановлені судами обставини справи, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, щодо протиправності оскаржуваних наказів та часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій..

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 242, 341, 343, 349, 350, 355 - 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 2 червня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець