Справа № 820/4392/17
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 р. № 820/4392/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Мурадли А.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Тищенко В.В.

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: Начальник Головного управління Національної поліції в Харківській області, про визнання неправомірним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: Начальник Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд визнати наказ №819 від 27.07.2017р. про накладання дисциплінарного стягнення у вигляді неповної посадової відповідності на ОСОБА_1, - неправомірним та скасувати його.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний наказ прийнято відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим просить суд скасувати його.

Представник відповідача в письмових запереченнях зазначив, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності здійснено в межах вимог чинного законодавства, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали обставини, викладені в позовній заяві та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області "Про накладення дисциплінарного стягнення на підполковника поліції ОСОБА_1, старшого інспектора роти № 1 БПСПОП "Харків" ГУНП в Харківській області" № 819 від 27.07.2017 року за порушення службової дисципліни, що виразилось у відсутності на службі без поважних причин (прогулах) з 01.04.2017 до 19.04.2017, підполковника поліції ОСОБА_1, старшого інспектора роти № 1 БПСПОП "Харків" ГУНП в Харківській області, попереджено про неповну посадову відповідність.

Підставою для винесення вказаного наказу послугував наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 614 від 28.04.2017 року, яким призначено службове розслідування у відношенні підполковника поліції ОСОБА_1, та висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни підполковником поліції ОСОБА_1 від 29.06.2017 року, відповідно до якого пропонувалось за порушення службової дисципліни, що виразилось у відсутності на службі без поважних причин (прогулах) з 01.04.2017 до 19.04.2017, підполковника поліції ОСОБА_1 попередити про неповну посадову відповідність.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо винесення спірного наказу, суд виходить з наступного.

Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до статті 1 Закону Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про Національну поліцію» проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 9 Закону України від 23.12.2015 року № 901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.04.2006 року № 3460-ІV (із наступними змінами).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 цього Статуту передбачено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Вимогами статті 7 вищевказаного Статуту встановлено, що службова дисципліна України базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Відповідно до пункту 8 статті 12 Статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначає порядок накладання дисциплінарних стягнень. З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його не тяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності таких осіб оскаржується в установленому законом порядку.

Як вже встановлено судом під час розгляду даної справи, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 614 від 28.04.2017 року призначено службове розслідування у відношенні підполковника поліції ОСОБА_1

Висновком службового розслідування від 29.06.2017 року, затвердженим т.в.о. начальника ГУНП в Харківській області полковником поліції ОСОБА_4, закінчено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни підполковником поліції ОСОБА_1, відповідно до якого пропонувалось за порушення службової дисципліни, що виразилось у відсутності на службі без поважних причин (прогулах) з 01.04.2017 до 19.04.2017, підполковника поліції ОСОБА_1 попередити про неповну посадову відповідність.

Зі змісту вказаного висновку судом встановлено, що 18.04.2017 на ім'я командира БПСПОП «Харків» ГУНП в Харківській області від заступника командира роти № 1 БПСПОП «Харків» капітана поліції ОСОБА_5. надійшов рапорт, про те, що старший інспектор роти № 1 підполковник поліції ОСОБА_1 у період з 01.04.2017 по 19.04.2017 безпідставно відсутній на робочому місці.

28.04.2017 наказом начальника ГУНП в Харківській області № 614 було призначено проведення службового розслідування з метою встановлення факту відсутності або наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку.

В ході службового розслідування було встановлено що наказом ГУНП в Харківській області № 68 о/с від 02.02.2017 ОСОБА_1 переміщено на посаду старшого інспектора роти № 1 БПСПОП «Харків» ГУНП в Харківській області.

Вивченням службової документації було встановлено, що згідно наказу ГУНП в Харківській області від 20.12.2016 № 1321 «Про створення окремої групи реагування з числа особового складу ГУНП в Харківській області» в період з 23.12.2016 до 23.01.2017 підполковник поліції ОСОБА_1 входив до складу окремої групи реагування. Після 23.01.2017 до БПСПОП «Харків» ГУНП в Харківській області жодних наказів про відрядження підполковника поліції ОСОБА_1 не надходило.

Факт відсутності позивача у складі будь-яких окремих груп реагування підтверджується також наказом ГУНП в Харківській області від 22.02.2017 № 152 «Про відрядження особового складу Головного управління Національної поліції в Харківській області» з якого вбачається, що ОСОБА_1 також не перебував у розпорядженні відділу оперативних розробок у Східному регіоні (м. Харків) управління оперативних розробок ДКР Національної поліції України.

12.05.2017 року за вх. № 16 до БПСПОП «Харків» ГУНП в Харківській області надійшов наказ ГУНП в Харківській області № 409 від 21.04.2017 року «Про відрядження особового складу ГУНП в Харківській області» в якому вказано, що на період з 20.04.2017 до окремого наказу відрядити в розпорядження начальника відділу оперативних розробок у східному регіоні (м. Харків) управління оперативних розробок Департаменту карного розшуку Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_6, підполковника поліції ОСОБА_1

Опитаний в ході службового розслідування заступник командира роти № 1 БПСПОП «Харків» ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5, пояснив, що з 28.12.2016 року він перебуває на посаді. Згідно своїх функціональних обов'язків він відповідає за підтримання внутрішнього порядку і службової дисципліни, за відсутності командира роти виконує його обов'язки. 02.02.2017 ОСОБА_5 стало відомо, що підполковник поліції ОСОБА_1 призначений на посаду старшого інспектора роти № 1 батальйону. Після призначення позивач нібито почав вирішувати питання щодо переводу до іншого підрозділу. В кінці березня 2017 року ОСОБА_5 дізнався що ОСОБА_1 відмовили у переводі. Також йому було відомо, що з 2016 року підполковник поліції ОСОБА_1 був відкомандирований до складу окремої групи реагування під керівництвом полковника поліції ОСОБА_6 18.04.2017 під час проведення оперативної наради при командирові БПСПОП «Харків» ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 наказали доповісти розхід особового складу роти № 1. Під час доповіді він повідомив, що ОСОБА_1 відрядженний до окремої групи реагування. Після доповіді ОСОБА_5 повідомили, що жодних наказів про відрядження підполковника поліції ОСОБА_1 не має і що він незаконно відсутній на робочому місці. Цього ж дня він підготував рапорт на ім'я командира батальйону, про те що ОСОБА_1 в період з 01.04.2017 по 18.04.2017 відсутній на робочому місці та його місцезнаходження йому не відоме. Вищевказаний рапорт він зареєстрував в канцелярії батальйону та віддав командирові БПСПОП «Харків» підполковнику поліції ОСОБА_7

29.06.2017 в приміщенні відділення кадрового забезпечення БПСПОП «Харків» ГУНП в Харківській області з мобільного телефону начальника ВКЗ БПСПОП «Харків» майора поліції ОСОБА_8 було за телефоновано на мобільний телефон підполковника поліції ОСОБА_1 В телефонному режимі йому було запропоновано прибути до розташування відділення кадрового забезпечення батальйону (вул. Жон Мироносиць, 13-А) надати письмове пояснення в рамках службового розслідування за вищевказаним фактом. ОСОБА_1 повідомив, що він надасть письмове пояснення тільки після того як його викличуть офіційно за запрошенням або службовою телеграмою та що він не відмовляється надати письмове пояснення. Усно у відповідь на поставлені питання ОСОБА_1, пояснив, що в період з 01.04.2017 по 19.04.2017 він разом із ОСОБА_9 виконував завдання з розшуку злочинців. Всі документи, що підтверджують його слова перебувають у керівництва Управління карного розшуку ГУ (вул. Ярославська, 1/29) та додав, що все сказане може підтвердити начальник відділу оперативних розробок у східному регіоні (м. Харків) управління оперативних розробок Департаменту карного розшуку Національної поліції України полковник поліції ОСОБА_6

Також, цього ж дня була проведена телефонна розмова з начальником відділу Управління карного розшуку ГУНП в Харківській області полковником поліції ОСОБА_10, який підтвердив, що підполковник поліції ОСОБА_1 в період з 05.04.2017 по 12.04.2017 приймав активну участь в проведені операції «Розшук». Так, 12.04.2017 спільно з поліцейськими БПОП ТУ, співробітниками УКР ТУ, співробітниками Новобаварського ВП та співробітниками відділу оперативних розробок по східному регіону УОР ДКР Національної поліції, до якої входив ОСОБА_1 був затриманий гр. ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходився в розшуку за скоєння злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Це підтверджується витягом з ЄО № 4992 від 12.04.2017 20:20. Будь яких інших підтверджуючих документів в нього не має. Наказу про відрядження особового складу в розпорядження відділу оперативних розробок у східному регіоні (м. Харків) управління оперативних розробок Департаменту карного розшуку Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_1 не було.

Отже, беручи до уваги той факт, що підтверджуючих документів перебування ОСОБА_1 з 01.04.2017 по 19.04.2017 в розпорядженні відділу оперативних розробок у Східному регіоні (м. Харків) управління оперативних розробок Департаменту карного розшуку Національної поліції України не має, відповідач дійшов висновку про скоєння дисциплінарного проступку ОСОБА_1, яке полягає у свідомому невиході на службу без поважних причин, що розцінюється як скоєння прогулів.

Суд зазначає, що Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України не визначено поняття прогулу та підстав для його застосування.

Між тим, у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (із змінами і доповненнями) зазначено, що прогул - це відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно впродовж робочого дня без поважних причин.

Розірвання трудового договору за прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин за пунктом 4 статті 40 КЗпП України можливе суто з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Існують дві умови, за одночасної наявності яких можливе таке розірвання трудових відносин:

1) працівник не з'являється на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, при цьому не обов'язково підряд. Основне, щоб власник міг відсутність працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня (зміни).

2) прогул відбувся без поважних причин.

Однозначно до поважних відносять непрацездатність працівника через захворювання, що підтверджує листок непрацездатності.

Інші причини можна вважати поважними, якщо вони виключають вину працівника (перевіряють, наскільки він намагався і мав можливість уникнути прогулу).

Так, зі змісту оскаржуваного наказу судом встановлено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, що виразилась у відсутності на службі без поважних причин (прогулах) з 01.04.2017 року до 19.04.2017 року.

В судовому засіданні судом допитано свідка - ОСОБА_6, який займав посаду начальника відділу оперативних розробок у східному регіоні (м. Харків) управління оперативних розробок Департаменту карного розшуку Національної поліції України, який пояснив, що підполковник поліції ОСОБА_1 перебував у його розпорядженні з 01.04.2017 року до 19.04.2017 року та за його участю проводились слідчі дії, а саме ОСОБА_1 приймав участь у затриманні розшукуваної особи ОСОБА_12

Також, в судовому засіданні допитано свідків - ОСОБА_10, який займав посаду начальника відділу з розшуку злочинців та безвісті зниклих осіб Управління карного розшуку ГУНП у Харківській області, ОСОБА_13, який займав посаду старшого оперуповноваженого в ОВС відділу з розшуку злочинців та безвісті зниклих осіб Управління карного розшуку ГУНП у Харківській області, ОСОБА_14, який займав старшого оперуповноваженого в ОВС відділу з розшуку злочинців та безвісті зниклих осіб Управління карного розшуку ГУНП у Харківській області, якій пояснили, що ОСОБА_1 12.04.2017 року приймав участь у затриманні розшукуваної особи ОСОБА_12

Таким чином, вищевказаними показаннями свідків підтверджується факт перебування на службі у відділі оперативних розробок у східному регіоні (м. Харків) управління оперативних розробок Департаменту карного розшуку Національної поліції України з 01.04.2017 року до 19.04.2017 року.

Суд зазначає, що перебування ОСОБА_1 у іншому відділі поліції не складає за своєю суттю такий дисциплінарний проступок, як відсутність на службі без поважних причин (прогул).

Крім того, із матеріалів справи судом встановлено, що позивачу було виплачено заробітну плату з 20.12.2016 року по 21.04.2017 року.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що відповідачем під час розгляду даної справи не надано достатніх та беззаперечних доказів відсутності позивача на службі у період з 01.04.2017 року до 19.04.2017 року, а тому суд дійшов висновку, що наказ №819 від 27.07.2017р. про накладання дисциплінарного стягнення у вигляді неповної посадової відповідності на ОСОБА_1 прийнятий з порушенням норм чинного законодавства та без встановлення вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення. За таких умов, оскаржуване позивачем податкове повідомлення - рішення № від 17.08.2017 року не відповідає вимогам закону, що є підставою для його скасування.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: Начальник Головного управління Національної поліції в Харківській області, про визнання неправомірним та скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області "Про накладення дисциплінарного стягнення на підполковника поліції ОСОБА_1, старшого інспектора роти № 1 БПСПОП "Харків" Головного управління Національної поліції в Харківській області" № 819 від 27.07.2017 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 02 лютого 2018 року.

Суддя Бідонько А.В.