Справа № 385/1635/17
Суддя: Сліпенко Р. Ю.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/1635/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2018 року

Гайвороський районний суд в кіровоградській області в складі: головуючого - судді - Сліпенка Р.Ю. при секретарі - Зеленко О.І.

з участю представника позивача адвоката - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайворон справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Гайворонського районного суду з адміністративним позовом про скасування постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності серії АР №848314 від 19.12.2017 року до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. як незаконну.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 19.12.2016 року відносно нього, було складено постанову працівниками Управління патрульної поліції у м. Києві від 19.12.2016 року серії АР №848314, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

В постанова винесена відносно позивача за те, нібито він при здійсненні керування транспортним засобом порушив ПДР, а саме керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив вимоги ч. 6 ст.121 КУпАП. Вказану постанову позивач вважає протиправною та необґрунтованою, винесену з порушенням вимог КУпАП. Про існування вказаної постанови позивач дізнався з особистого усного звернення щодо наявності заборгованості по аліментах, де йому повідомили про наявність заборгованості по штрафу.

Копію постанови якою його притягнено до відповідальності він отримав 25.10.2017 року.

Позивач не отримав постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки у повідомленні про вручення поштового конверту присутній не його підпис, і зазначена адреса де він не проживає.

В постанові від 19.12.2016 року серії АР №848314 зазначено, що 19.12.2016 року він був зупинений о 01:50:00 год. Працівниками поліції по вул. Набережно-Хрещатицькій Подільського району м. Києва, Рухаючись на Автомобілі LEXUS GX470 державний номер НОМЕР_1. А також зазначено, що йому належить посвідчення водія серії ВХХ 082251, видане 05.09.2014 року.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що згідно вищевказаної постанов його було притягнено до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП України, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі по 170.00 гривень в прибуток держави хоча на його думку він правопорушення не скоював. На підтвердження своїх вимог позивач посилається на матеріали справи та покази свідка.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовільнити та скасувати постанову серії АР №848314 від 19.12.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності як незаконну, пояснивши, що працівниками Управління патрульної поліції у м. Києві складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення з підстав, що не відповідали фактичним обставина справи. Так в постанові про адміністративні правопорушення вказано що 19 грудня 2016 року приблизно о 01 год. 50 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем LEXUS GX470, в по вул. Набережно-Хрещатицькій Подільського району м. Києва, з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби. За що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Позивач зазначає, що вказана в постанові інформація не відповідає дійсності, оскільки По суті викладеного у постанові хоче пояснити, що 19.12.2016 він не перебував у м. Києві та не керував автомобілем НОМЕР_2, оскільки такого авто в нього на праві власності немає, що може підтвердити свідок.

Щодо посвідчення водія, то вказане у постанові йому не належить, що підтверджується копією посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_2, що додається.Також вважає, що інспектор при винесенні постанови не надав йому права на захист, тому просить поновити йому строк на оскарження та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності як незаконну.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовільнити.

Відповідач в судове засідання, не з»явився про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку надіслав суду клопотання в якому просить позов залишити без розгляду оскільки вважає що позивачем пропущено строк на оскарження.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що позивач на час винесення постанови працював в нього торговим представником та кожен день ввечері та вранці перед ним звітував про виконану роботу, а тому не міг перебувати в м. Київ. Також показав що в позивача автомобіля зазначеного в постанові не було.

Вислухавши думку позивача, його представника, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19.12.2016 року відповідачем було складено відносно позивача адміністративний протокол по ч. 6 ст. 121 КУпАП та того ж дня винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ст.. 121 ч. 6 КУпАП та накладено штраф у розмірі 170.00 гривень чим порушено конституційні права позивача.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Оскільки факт порушення вимог правил дорожнього руху позивач заперечував на місці зупинки транспортного засобу, незважаючи на це, протокол про вчинення адміністративного правопорушення було складено. Жодних документів, які б вказували на порушення саме позивачем законодавства йому не надавалось та ним не підписувалось, факт порушення позивачем правил дорожнього руху нічим не підтверджено, висновки працівника поліції не відповідають реальним подіям і обставинам справи, відсутні будь-які пояснення свідків, відео фіксацією тощо.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч.ч.2, 4 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Крім того, Відповідачем не було розяснено позивачеві права та не надано час на отримання правової допомоги при винесенні постанови.

Враховуючи наведене, слід прийти до висновку, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

За таких обставин суд вважає, що відповідач не виконав вимогу про всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, а саме: при винесені постанови відповідачем не з"ясовано чи дійсно ОСОБА_2 вчинив правопорушення, так як в постанові невірно зазначено номер та серію посвідчення водія, з показів що підтверджується наданим в судове засідання оригіналом посвідчення водія, показами свідка який зазначив, що ОСОБА_2 на час вчинення правопорушепння перебував в м. Гайворон, та тим фактом що в ОСОБА_2 ні у власності ні в користуванні немає автомобіля LEXUS GX470 який зазначений в протоколі, на підставі викладеного суд вважає що постанова підлягає скасуванню як незаконна.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 242-246 КАС України , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до управління патрульної поліції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серія АР № 848314 від 19.12.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Р. Ю. Сліпенко

Дата документа 22.01.2018