Справа № 274/1717/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Замега О.В.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА
іменем України

"31" січня 2018 р. Справа № 274/1717/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Охрімчук І.Г.
суддів: Капустинського М.М.
Моніча Б.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "20" жовтня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи з 22.02.2016 року внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 29.12.2016 року № 118,
- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплати йому одноразову грошову допомогу у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб, як інваліду 3 групи внаслідок поранення, контузії, захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання прийнятої на його користь постанови суду протягом п`ятнадцяти діб з дня набрання постановою законної сили.
Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 вказав на те, що проходив військову службу в Збройних Силах в період з 03.07.1979 року по 25.05.1981 року. В період з 01.03.1980 по 25.05.1981 проходив військову службу в Республіці Афганістан та приймав участь в бойових діях під час яких отримав травму (контузію), поранення. В подальшому 29 січня 1982 року був призваний на надстрокову військову службу до органів внутрішніх справ з якої звільнений 04.01.1998 року.
Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.10.2017р. позов задоволено.
Визнано протиправним і скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 22 лютого 2016 року третьої групи інвалідності, внаслідок поранення, контузії та захворювань пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 29 грудня 2016 року № 118.
Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 150- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як інваліду третьої групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, а саме з 22 лютого 2016 року, відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Міністерство оборони України звернулось до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. На думку скаржника, оскільки позивач звільнився з Міністерства внутрішніх справ, виплата одноразової грошової допомоги Міністерством оборони України не здійснюється. Також, відповідач вважає, що позивачем не було подано документа, який засвідчує, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підставі для задоволення скарги Міністерство оборони України з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 01.02.2016 року № 355 встановлено, що отримані ним поранення (контузія) та захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
29.02.2016 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №2 позивачу з 22.02.2016 року встановлено третю групу інвалідності, довічно, яка настала внаслідок травми (контузія), поранення, захворювання пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.
01.03.2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення м. Бердичева позивачу встановлено статус інваліда війни 3 групи безтерміново. Як інвалід 3 групи, внаслідок поранення (контузія) і захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії він набув права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на дату встановлення інвалідності, та порядку відповідно до чинної ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей" та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975. 09.03.2016 року ним було подана заява до Міністерства оборони України через Бердичівський об`єднаний міський військовий комісаріат про виплату одноразової грошової допомоги. Житомирський обласний військовий комісаріат направив до Міністерства оборони України документи щодо призначення йому одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи внаслідок поранення (контузія) та захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.
Згідно листа Міністерства оборони України від 20.05.2016 року позивачу були повернуті документи та відмовлено у призначенні одноразової грошової з посиланням на те, що виплату вказаної допомоги здійснює орган державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби - орган внутрішніх справ України.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.08.2016 року визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні йому одноразової грошової допомоги як інваліду третьої групи, та зобов`язано розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку затвердженого Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2016 року вищевказану постанову змінено визнано протиправною діяльність МОУ щодо не розгляду заяви про призначення одноразової грошової допомоги у прядку встановленому Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року.
Згідно протоколу рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 29.12.2016 року позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової з посиланням на те, що виплату вказаної допомоги здійснює орган державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби - орган внутрішніх справ України, також, що ним не подано документ, що свідчить про обставини травми.
Наведені обставини слугували підставою звернення ОСОБА_1 з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачеві, як інваліду війни 3-ї групи, повинна бути призначена і сплачена одноразова грошова допомога, відповідно до п. 6 Порядку № 975 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення йому 3-ї групи інвалідності, а саме 22.02.2016 року.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне вказати наступне.
Відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІІ, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).
Судом встановлено, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах з 03.07.1979 року по 25.05.1981 року. В період з 01.03.1980 по 25.05.1981 року - проходив службу в Республіці Афганістан, та приймав участь в бойових діях в складі військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою Бердичівського об"єднанного міського військового комісаріату № 443 від 17.03.2016 року (а.с. 18).
Під час проходження служби позивач отримав мінно-вибухову травму та осколкові поранення голови і правої руки, наслідком яких стали ЗЧМТ (контузія головного мозку 1980 р.) та захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, що підтверджується витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва № 755 від 01.02.2016 року, а також актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 312 від 29.01.2016 року, довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 29.02.2016 року, відповідно до якої позивачу встановлена 3 група інвалідності з 22.02.2016 року (а.с. 22, 23-24, 25).
Управлінням праці та соціального захисту населення м. Бердичева позивачу встановлено статус інваліда війни 3 групи без терміново, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 01.03.2016 року (а.с. 26).
09.03.2016 року позивач звернувся до Бердичівського об`єднаного міського військового комісаріату із заявою та усіма належними додатками стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с. 27).
Департаментом фінансів МОУ на вих. № 1816 від 22.03.2016 року до Житомирського обласного військового комісаріату повернуто без реалізації документи позивачу, які підтверджують проходження ним військової служби та звільнення з Міністерства внутрішніх справ як такі, що надіслані не за належністю (лист № 248/3/6/2324 від 20.05.2016 року) (а.с. 28).
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.08.2016 року по справі № 806/1212/16 року визнано протиправним дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності 3 групи з 22 лютого 2016 року, внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, та зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати позивачу як інваліду 3 групи з 22 лютого 2016 року одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності (а.с. 29-34).
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року апеляційну скаргу МОУ задоволено частково, постанову від 03 серпня 2016 року змінено, абзац другий резолютивної частини постанови викладено у наступній редакції визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви позивача про призначення одноразової грошової допомоги у порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975. В решті постанову залишити без змін.
Постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року, набрала законної сили 27 жовтня 2016 року є остаточною і в касаційному порядку не переглядалася.
На виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року позивач 04.11.2016 року повторно звернувся до Бердичівського об`єднаного міського військового комісаріату із заявою та усіма належними додатками стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с. 44).
Згідно протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 118 від 29 грудня 2016 року позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги з тих підстав, що відповідно пункту 17 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом внутрішніх справ України (а.с. 45).
Згідно частини 1статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Частиною 2статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, за п. 4 - встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до частини 1статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.6 Порядку № 975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
а) 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2статті 16 цього Закону;
б) 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІІ групи (підпункт 4 пункту 2статті 16 цього Закону).
Частиною 2 п. 3 Порядку № 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Враховуючи той факт, що грошову допомогу по 3-й групі інвалідності позивач не отримував, він має право на отримання грошової допомоги по 3-й групі інвалідності у повному розмірі з 22.06.2016 року.
Пунктом 8ст. 16-3 Закону №2011-XIIвстановлено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Водночас статтею 16-4 Закону встановлений вичерпний перелік підстав коли призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
З наданих до справи доказів вбачається, що поранення і захворювання позивач отримав не внаслідок протиправних дій, а внаслідок виконання обов`язків військової служби під час участі в бойових діях.
Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачеві, як інваліду війни 3-ї групи, повинна бути призначена і сплачена одноразова грошова допомога, відповідно до п. 6 Порядку № 975 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення йому 3-ї групи інвалідності, а саме 22.02.2016 року.
Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає до Департаменту фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб (п. 4.7 Положення Наказу Міністра оборони України 14.08.2014 № 530).
Висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається обласним військовим комісаріатом в 15-денний термін з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.
Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні (пункт 4.8 Положення).
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови ( п.13 Порядку згідно Постанови КМУ від 25.12.2013 р. № 975).
Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України ( п. 4.10 Положення Наказу МОУ).
Після проведення виплати витяг з наказу про проведення виплати, завірений встановленим порядком, обласним військовим комісаріатом надсилається до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. (п. 4.11 Положення Наказу МОУ).
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Зважаючи на встановлені обставини справи щодо порушення прав позивача внаслідок прийняття відповідачем протиправного рішення про відмову позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .
З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.
Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
За правилами частини першої статті 315 КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "20" жовтня 2017 р. без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч

Повне судове рішення складено "31" січня 2018 р.