Справа № 645/4239/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Горпинич О.В.

Суддя-доповідач: Любчич Л.В.

29 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 645/4239/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Спаскіна О.А. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову, суддя Горпинич О.В. , Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.11.2017 (повний текст постанови складено 14.11.2017, бул. Б. Хмельницького 32/38, м. Харків, 61099) по справі № 645/4239/17

за позовом ОСОБА_2

до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.11.2017 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (далі - відповідач, Індустріальне ОУПФУ м. Харкова).

Не погодившись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач послався на порушення судом першої інстанції приписів ст.ст. 19, 22, 46, 58 Конституції України, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі -КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі.<…>

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів з даним висновком суду погоджується з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

08 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача по справі із заявою про перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 № 353 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України» та надав інформацію щодо складових заробітної плати від 07.08.2017 № М-8-29955/1-17.08-39, яку видано Виконавчим комітетом Харківської міської ради.

Рішенням Індустріального ОУПФУ м. Харкова від 09.08.2017 позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що з 01.06.2015 пенсія не може бути перерахована у відповідності до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII. Також в зазначеному рішенні відповідач послався на те, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889, яким не передбачено проведення перерахунків пенсій державним службовцям, які були призначені раніше.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, cуд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ч.1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії з солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

Згідно статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Вищезазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014, який набрав чинності 01 січня 2015 року, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням наведеного, починаючи з 01 січня 2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відсутня в новій редакції статті 37-1 Закону України «Про державну службу», а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі - Постанова №865) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Таким чином, вказана норма права передбачала проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови № 865 внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено пункт 4.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016, № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» втратила чинність.

Крім цього, форми довідок про заробітну плату (затверджені постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1), які надавалися для проведення перерахунку пенсії, виключені постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.16, № 15-2.

Враховуючи наведене вище, з 01.12.2015 такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям законодавством визначено не було.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII втратив чинність Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В свою чергу, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 № 353 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 № 268 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» (яка набрала чинності 26.05.2017) з 01.06.2017 затверджено нові схеми посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату міських (крім м. Києва та Севастополя) рад та їх виконавчих комітетів, сільських, селищних рад, що представляють інтереси об'єднаних територіальних громад, та їх виконавчих комітетів, при цьому, вказаною постановою не було визначено підстав та порядку здійснення відповідного перерахунку пенсії.

З огляду на зазначене, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії до законодавства внесено зміни, які не передбачають перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям та посадовим особам органів місцевого самоврядування України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги положення діючого законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для здійснення позивачу перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 № 353 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 та визнання такими, що втратили чинність , деяких постанов Кабінету Міністрів України».

Доводи апеляційної скарги щодо звуження обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавлення його права на соціальний захист суд вважає необґрунтованими, оскільки відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, а тому підстави для її скасування відсутні. .

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення .

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.11.2017 по справі № 645/4239/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.І. Сіренко
Повний текст постанови складено 02.02.2018