Справа № 803/1184/17
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/10966/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Глушка І.В., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, головного управління ДФС у Рівненській області та ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року (головуючий суддя Дмитрук В.В., м. Луцьк, час ухвалення 16 год.19 хв., дата складання повного тексту 09 жовтня 2017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, головне управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, головного управління ДФС у Рівненській області в якому просив визнати протиправними та скасувати накази в.о. Голови ДФС України від 07 вересня 2017 року: № 2093-О «По особовому складу» про звільнення 15 вересня 2017 року підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-239317) з посади начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області, зарахувавши його в розпорядження Головного управління ДФС у Рівненській області, № 2094-О «Про покладання виконання обов'язків», яким обов'язки начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області Головного управління ДФС у Рівненській області покладено на полковника податкової служби ОСОБА_2 (Т-443141), поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області Головного управління ДФС у Рівненській області.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним і скасувати наказ в.о. голови Державної фіскальної служби України Продана М.В. від 07 вересня 2017 року № 2093-0 «По особовому складу» в частині звільнення 15 вересня 2017 року підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-239317) з посади начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області, зарахувавши у розпорядження Головного управління ДФС у Рівненській області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1, Державна фіскальна служба України та головне управління ДФС у Рівненській області оскаржили його в апеляційному порядку.

ОСОБА_1 просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо поновлення підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-239317) на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області Головного управління ДФС у Рівненській області та прийняти нове рішення яким поновити ОСОБА_1 (М- 239317) на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області Головного управління ДФС у Рівненській області, та скасувати наказ ДФС України від 19.10.2017 № 2519-0 «Про призначення працівників податкової міліції», яким з 23.10.2017 полковника податкової міліції ОСОБА_2 (Т-443141) призначено на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області ГУ ДФС у Рівненській області звільнивши з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області Головного управління ДФС у Рівненській області.

Державна фіскальна служба України та головне управління ДФС у Рівненській області просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що 03.03.2016 його було призначено на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області, звільнивши з посади начальника відділу власної безпеки при ГУ ДФС у Рівненській області Головного управління власної безпеки ДФС.

07.09.2017 в.о. Голови ДФС України Продан М.В. видано наказ № 2093-О «По особовому складу» відповідно до якого, у зв'язку із здійсненням організаційно-штатних заходів, відповідно до підпункту «в» пункту 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української PCP від 29 липня 1991 року №114 (із змінами) наказано:

звільнити 15 вересня 2017 року підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-239317) з посади начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області, зарахувавши у розпорядження Головного управління ДФС у Рівненській області. Підстава: підпункт «в» пункту 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української PCP від 29 липня 1991 року №114 (із змінами)

Того же дня, в.о. Голови ДФС України Продан М.В. було видано ще один наказ № 2094-О «Про покладання виконання обов'язків» відповідно до якого наказано 15 вересня 2017 року покласти виконання обов'язків начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області Головного управління ДФС у Рівненській області на полковника податкової міліції ОСОБА_2 (Т-443141), старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області Головного управління ДФС у Рівненській області. Підстава: службова записка ГУВБ ДФС.

Наказом ДФС України від 07.09.2017 р. № 591 «Про внесення змін до наказу ДФС від 11.01.2016 № 17» введено в дію Зміни до Структур головних управлінь ДФС в областях, ГУ ДФС у м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС, що додаються, та внесено відповідні зміни до Методичних рекомендацій щодо побудови організаційних структур територіальних органів ДФС від 11.01.2016 р. № 17 «Про введення в дію Структур територіальних органів ДФС та затвердження методичних рекомендацій щодо побудови». Згідно додатку до вказаного наказу, виводиться зі структури структурний підрозділ з назвою Управління (відділ, сектор) внутрішньої безпеки та вводиться до структури Управління (відділ, сектор) внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у області. Пунктом 3 наказу зобов'язано керівників головних управлінь ДФС в областях забезпечити надання та затвердження у встановленому порядку переліків змін до структури та штатного розпису підпорядкованих органів з урахуванням вимог Методичних рекомендацій.

Однак, відповідач ДФС України, не отримавши ані затвердження нових структур, ані штатних розкладів, в той самий день - 07.09.2017 р. видав наказ № 2094-О, яким покладено виконання обов'язків на займану ним посаду ОСОБА_2, та наказ № 2093-О «По особовому складу», яким звільнено апелянта з займаної посади.

Статтею 32 КЗпП України передбачено три види зміни умов трудового договору: переведення на іншу роботу; переміщення на інше робоче місце; зміна істотних умов праці. Переведення має місце у випадку зміни трудової функції працівника або його місця роботи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Водночас, ст. 43 Закону України «Про державну службу» також встановлено, що підставами для зміни істотних умов державної служби є ліквідація або реорганізація державного органу; зменшення фонду оплати праці державного органу; скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.

Не вважається зміною істотних умов державної служби зміна назви структурного підрозділу державного органу або посади, не пов'язана із зміною функцій державного органу та основних посадових обов'язків.

Тому апелянт вважає, що оскільки фактично ДФС України змінено лише назву структурних підрозділів в територіальних органах, то така зміна не може вважатися реорганізацією чи ліквідацією та відповідно, не тягне за собою звільнення працівників. При цьому, якщо ж у відповідності до вимог законодавства мала б місце реорганізація, то у відповідності до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про державну службу», як і до ст. 49-2 КЗпП України, він повинен був бути попереджений про це не пізніше ніж за 60 днів (2 місяці).

Ніякого попередження у встановлений 2-місячнин строк не було і бути не могло, оскільки, як вбачається з наказів, усі вони від однієї дати, що є грубим порушенням вищевказаних правових норм.

Відповідно до п.7 Положення «Про державну фіскальну службу» ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів. У складі ДФС та її територіальних органах діють підрозділи податкової міліції.

Згідно ст. 353 Податкового кодексу України, особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Порядок проходження служби в органах внутрішніх справ встановлений Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114 Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до п.8 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УССР від 29 липня 1991р. №114 дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться: за станом здоров'я - відповідно до висновків військово-лікарської комісії; у зв'язку із скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі; за власним бажанням - при наявності причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків; у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства, відомства (організації, установи); за службовою невідповідністю; у зв'язку з набранням законної сили судовим рішенням щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, пов'язаного з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», або кримінального правопорушення; через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України; у зв'язку з не проходженням випробування в період іспитового строку; у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі.

Отже, пункт 8 згаданого Положення містить вичерпний перелік підстав дострокового звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ.

Підпунктом «в» пункту 40 цього ж Положення (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що призначення на посади рядового і начальницького складу провадиться відповідними начальниками згідно з номенклатурою посад, що визначається Міністром внутрішніх справ відповідно до його компетенції. При цьому враховується таке: при здійсненні організаційно-штатних заходів особи начальницького складу можуть зараховуватися в розпорядження органу внутрішніх справ на строк не більше 15 діб. У виняткових випадках, пов'язаних з особливими обставинами, перебування в розпорядженні органу внутрішніх справ понад 15 діб, але не більше двох місяців, допускається з дозволу Міністра внутрішніх справ. До цього строку не зараховуються періоди перебування в установлених цим Положенням відпустках (крім відпусток по вагітності, родах і догляду за дитиною), на лікуванні (обстеженні) у лікувальних закладах.

Згідно підпункту «г» пункту 40 зазначеного Положення переміщення по службі осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу має здійснюватися, як правило, без зарахування їх у розпорядження відповідного органу внутрішніх справ; призначення на посади осіб, які перебувають у розпорядженні відповідного органу, провадиться в найкоротший строк, але не пізніше двох місяців із дня звільнення їх з посади.

У пунктах 42 - 43 Положення наведений вичерпний перелік підстав для переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, жодна з яких не зазначена в наказі про звільнення позивача з посади.

У разі перетворення одного структурного підрозділу юридичної особи публічного права в інший або при його перепрофілюванні звільнення з публічної служби, зміна її істотних умов можуть мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності чи штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями тощо. Саме по собі перетворення одного структурного підрозділу юридичної особи публічного права в інший без скорочення штату не може бути підставою для звільнення з публічної служби чи зміни істотних умов її проходження. Скорочення штату встановлюється шляхом порівняння штатних розписів цієї юридичної особи до і після її реорганізації.

При цьому апелянт зазначає, що штатний розпис відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області в порівнянні з попереднім штатним розписом відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області не містить змін щодо посади керівника. Зарахування позивача у розпорядження, у зв'язку із здійсненням організаційно-штатних заходів, відбулось із одночасним звільненням його з посади.

Вищезгаданими спеціальними правовими актами (Положення «Про державну фіскальну службу України», Податковий кодекс України, Постанова Кабінету Міністрів України від 30.10.1998 № 1716 Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги, Інструкція про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції у розпорядженні органів державної податкової служби України, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 26.08.2009 № 459 «Про затвердження Інструкції про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції у розпорядженні органів державної податкової служби України»), питання звільнення при проведенні організаційно штатних заходів не врегульовано, а тому в даній частині слід застосовувати норми трудового законодавства.

У відповідності до ч. 3 ст. 32 Кодексу законів України про працю, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Зміна найменування бюджетної установи, її структури та штатного розпису є її реорганізацією. В юридичній практиці така форма реорганізації називається перетворенням.

Переведення працівників з однієї посади на іншу чи з одного структурного підрозділу до іншого здійснюється в разі, якщо діяльність бюджетної установи не припиняється, але змінюються її повноваження, структура чи штатний розпис, тобто проводяться організаційно-штатні заходи, реорганізація.

Згідно офіційного роз'яснення Міністерства юстиції України від 25.01.2011 «Гарантії працівників у разі ліквідації або реорганізації підприємства, установи, організації», власник або уповноважений ним орган повинен додержуватися відповідного порядку дій, зокрема:

- видати відповідний наказ про внесення змін в організацію виробництва і праці, в якому розкривається зміст цих змін, утворюються комісії з проведення ліквідації або реорганізації, яким доручається здійснити заходи, пов'язані з ліквідацією або реорганізацією підприємства;

- скласти і затвердити в установленому порядку новий штатний розпис;

- видати наказ, яким уповноважити відділ кадрів або інший відділ підприємства, на який покладено здійснення функції відділу кадрів (далі - відділ кадрів), провести необхідні заходи в зв'язку зі звільненням працівників (не пізніше ніж за два місяці до їх проведення), включаючи ознайомлення працівників з наказом під розпис та вручення письмового повідомлення про звільнення (відділ кадрів повинен підготувати письмове повідомлення про можливе звільнення працівників та за два місяці до запланованого вивільнення персонально (під розпис) ознайомити кожного працівника з наказом про внесення змін в організацію виробництва і праці та вручити письмове повідомлення. Одночасно з попередженням пропонується працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Протягом двох місяців від дати попередження від працівників, істотні умови праці яких зміняться, доцільно отримати письмову заяву про згоду продовжувати роботу після зміни істотних умов праці або відмову від цього).

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», а також вищезгаданого офіційного роз'яснення Міністерства юстиції України від 25.01.2011 «Гарантії працівників у разі ліквідації або реорганізації підприємства, установи, організації», можливість для звільнення працівників у разі реорганізації підприємства, допускається тільки за умови скорочення штату або чисельності працівників.

Таким чином, апелянт вважає, що при його звільнені з посади не дотримана встановлена трудовим законодавством процедура дій, зокрема: не попереджено про можливе звільнення, не ознайомлено із наказом про звільнення з посади, не пропонувалась інша, тобто нова за штатним розписом посада, він не писав рапортів щодо згоди на призначення на новостворену посаду, т.я. фактично вона залишалась вакантною, бо змінювалась лише її назва.

При цьому, позивача звільнено, за підпунктом «в» пункту 40 Положення № 114, який не може бути підставою для звільнення в силу того, що названий пункт 40 стосується правовідносин призначення на посаду.

Водночас, згідно з частинами 2 та 3 ст. 35 КЗпП України зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується.

Встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17.10.2011 року, від 28.10.2014 року.

Таким чином, займана апелянтом до звільнення посада не скорочувалась та не виключалась, фактично змінилась тільки її назва, що обумовлено зміною назви самого Відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Рівненській області. Іншими словами, у даному випадку мало місце перетворення одного структурного підрозділу юридичної особи публічного права в інший структурний підрозділ із іншою назвою, але майже однаковими завданнями і функціями, та зміна назви посади позивача, що не може бути підставою для звільнення із займаної посади та зарахування в розпорядження органу внутрішніх справ.

Вказана правова позиція повністю узгоджується з позицію Вищого адміністративного суду України, викладену у постанові від 30.10.2012 № к- 56418/08 (К-56418/09) .

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.92 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваним працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено (постанова Верховного Суду України від 28.10.2014).

Оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів, зважаючи на наведене в сукупності, то апелянт вважає, що суд повинен поновити його на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області, яку він на час звільнення не обіймав, і таке поновлення не може розцінюватись, як призначення особи на нове місце служби, адже мало місце фактичне перейменування Відділу, а відтак і посади позивача.

Крім того, відповідно до статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При цьому апелянт зазначає, що він на підставі рішення Атестаційної колегії від 28.02.2017 отримав диплом кандидата наук, захистив дисертацію за спеціальністю Кримінальне право та кримінологія; кримінально-виконавче право та здобув науковий ступінь кандидата юридичних наук.

Наказом Державної фіскальної служби України від 17.08.2016 № 2969-0 «Про присвоєння чергових спеціальних звань» відповідно до пункту 35 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114, статті 9 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, йому за сумлінне ставлення до виконання службових обов'язків, виявленні при цьому ініціативу, самовідданість і високий професіоналізм, присвоєно достроково спеціальне звання начальницького складу підполковник податкової міліції. Крім того, при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається, зокрема, працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації, а він перебуває на службі у податковій міліції з 02.09.2004 по теперішній час, а отже мав переважне право на призначення його на перейменовану посаду начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області. Водночас, прийняття оскаржуваних наказів, у тому числі і наказу про покладання виконання обов'язків на ОСОБА_2 на вказану посаду, свідчить про не врахування відповідачем переважного права позивача на залишення на посаді.

Суд першої інстанції вважав, що поновлення незаконно звільненого працівника слід здійснювати саме на попередній, на тій посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Однак, апелянт зазначає, що беручи до уваги встановлений судом факт того, що посада начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області Головного управління ДФС у Рівненській області за штатним розписом на 2017 рік фактично відповідає посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області, то для фактичного відновлення порушених прав, як незаконно звільненого, він повинен бути поновлений на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області Головного управління ДФС у Рівненській області.

На думку суду «факт відсутності розбіжностей між вказаними посадами повинен бути взятий до уваги відповідачем при вирішенні питання щодо поновлення на посаді ОСОБА_1 на виконання даного судового рішення». Така позиція суду в повній мірі не реалізовує фактичного відновлення порушених прав, бо носить рекомендаційних характер для відповідача, та не є результативною частиною постанови суду.

Незважаючи на те, що Волинським окружним адміністративним судом, встановлено, що вказані вище посади фактично відповідають одна одній, судом поновлюючи порушені права, шляхом поновлення на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Рівненській області не взято до уваги наступні, важливі та вирішальні факти, а саме:

- посада начальника відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Рівненській області, не існує, як така, оскільки відповідно до наказу ГУ ДФС у Рівненській області від 14.09.2017 року № 1343 «Про введення в дію Переліків змін №3 та №4 до штатного розпису» (а.с.50) введено в дію Перелік змін №4 до штатного розпису на 2017 рік Головного управління ДФС у Рівненській області (а.с.51), згідно з яким виведено зі штатного розпису «Відділ внутрішньої безпеки»;

- реалізація повноважень та порядок роботи відділу внутрішньої безпеки, як і начальника відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Рівненській області не можливі у зв'язку відсутністю діючих нормативно-правових документів, що регламентують діяльність Відділу (положення про відділ внутрішньої безпеки втратило чинність):

- отримувати належну, повну заробітну плату, що включає в себе щомісячний уклад та преміювання, можливо за умови поновлення його, шляхом призначення на посаду начальника відділ внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області ГУ ДФС у Рівненській області, оскільки діяльність «відділу внутрішньої безпеки», як і його фінансування, у зв'язку із зміною назви відділу, законодавчо не регламентовано. На даний час, будучи незаконно звільненим, перебуваючи у так званому розпорядженні ДФС України, він отримує лише посадовий оклад;

- на виконання результативної частини рішення Волинського окружного адміністративного суду, ДФС України у буквальному розумінні може призначити його на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Рівненській області, однак це фактично не призведе до отримання заробітної плати на рівні, до незаконного звільнення, а отже до повного поновлення порушених прав.

Варто відзначити, що із встановлених Волинським окружним адміністративним судом фактів вбачається, що усі зазначені вище зміни та нововведення не підпадають під поняття «організаційно-штатні заходи» та «реорганізація», а є лише фактичною оптимізацією існуючої системи підрозділів ДФС України, під час чого змінилася назва «відділ внутрішньої безпеки» на «відділ внутрішньої безпеки територіальних органів», а відтак існує службова необхідність у призначенні апелянта на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області ГУ ДФС у Рівненській області. Вказане безпосередньо урегульовано пунктом 42 Положення № 114, переміщення по службі осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу провадиться: б) на рівнозначні посади - у разі службової необхідності.

Державна Фіскальна служба України в апеляційній скарзі зазначає, що згідно рішення суду підставами для часткового задоволення позову є те, що ДФС України не надав доказів, які б свідчили про фактичне проведення організаційно-штатних заходів, а зміни, які відбулись в структурі і функціональних обов'язках працівників внутрішньої безпеки є лише фактичною оптимізацією існуючої системи підрозділів ДФС України.

Із зазначеним твердженням суду апелянт не погоджується, оскільки як вбачається із рішення суду, поняття організаційно-штатних, заходів Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української PCP, затвердженим Постановою КМУ УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі Положення) не врегульовано. А тому судом застосовано норми Інструкції з організаційно-штатної роботи в органах внутрішніх справ, навчальних закладах, науково-дослідних установах і внутрішніх військах МВС України, затвердженої Наказом МВС України від 21.02.1997 № 115.

Виходячи із визначення організаційно-штатних заходів, яке наведено у

вказаній інструкції суд прийшов до висновку, що зміни, які відбулись в ДФС у

Рівненській області не підпадають під поняття «організаційно-штаті заходи»

Однак апелянт вважає, що в даному випадку відбулись організаційно штатні заходи в окремих підрозділах ДФС (зокрема і підрозділах внутрішньої безпеки), а не в цілому органі, як це визначено нормами Інструкції № 115

Крім того, згідно наданого ГУ ДФС у Рівненській області Переліку Змін № 4 до штатного розпису на 2017 рік ГУ ДФС у Рівненській області, вбачається, що крім «зміни лише назви структурного», як зазначає позивач, значно змінився штатний розпис. Зокрема виведені посади «заступник начальника відділу, головного державного ревізора інспектора». До організаційно-аналітичного сектору введено посаду головного державного ревізора-інспектора. Крім того відповідачем надавалась порівняльна таблиця по змінених функціональних обов'язках працівників внутрішньої безпеки, згідно якої вбачається про суттєві зміни функцій згідно попереднього Положення про відділ внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Рівненькій області та діючого Положення про відділ внутрішньої безпеки територіальних органі в ДФС у Рівненській області.

Наступним аргументом, на думку суду, як підставу для часткового задоволення позовних вимог, є те, що відповідачем не подано доказів наявність дозволу Міністра внутрішніх справ на перебування позивача в розпорядженні органу ДФС понад 15 діб, але не більше двох місяців, як це визначено в пп. «в» п.40 Положення

Вважає, що судом безпідставно не було взято до уваги ту обставину, що оскільки позивач перебував в стані тимчасової непрацездатності, яка тривала, тобто він перебував на обстеженні у лікувальних закладах, а тому дозвіл Міністра внутрішніх справ в даному випадку не потрібний. Зазначене прямо передбачене в абз 2 пп. «в» п.40 Положення, в якому зокрема, зазначено, що у виняткових випадках, пов'язаних з особливими обставинами перебування в розпорядженні органу внутрішніх справ понад 15 діб, але не більше двох місяців, допускається з дозволу Міністра внутрішніх справ. До цього строку не зараховуються періоди перебування в установлених цим Положенням відпустках (крім відпусток по вагітності, родах і догляду за дитиною), на лікуванні (обстеженні) у лікувальних закладах.

Щодо того, що на думку суду п.40 Положення № 114 стосується правовідносин призначення на посаду, а тому не може бути підставою для звільнення, то апелянт вважає, що узагальнююча назва будь-якого розділу, підпункту, пункту в структурі нормативно-правового акту може не співпадати зі змістом його підрозділів, підпунктів, абзаців,тощо.

В оскаржуваному наказі від 07.09.2017 № 2093-О міститься конкретне посилання на п.п. «в» п.40 Положення № 114, який не містить вказівки про здійснення організаційно-штатних заходів виключно при призначенні. А отже при зарахуванні в розпорядження особа звільняється тільки із займаної посади, тобто припиняє виконувати посадові обов'язки. Водночас вона залишається на службі в органі ДФС та продовжує отримувати грошове забезпечення за останньою основною штатною посадою.

Зазначене підтверджується листом ГУ ДФС у Рівненській області від 21.09.17р., згідно якого ОСОБА_1 перебуває на службі в ГУ ДФС у Рівненській області, йому виплачується грошове забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, ДФС України вважає, що при винесені оскаржуваних наказів права позивача жодним чином порушені не були, його не звільнено із займаної посади, продовжує виплачуватись грошове забезпечення а тому вважає, що рішення суду першої інстанції (в задоволеній на користь позивача частині) підлягає скасуванню.

Головне управляння ДФС у Рівненській області в апеляційній скарзі зазначає, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що «усі зазначені зміни та нововведення не підпадають під поняття «організаційно-штатні заходи» та «реорганізація», а є лише фактичною оптимізацією існуючої системи підрозділів ДФС України, оскільки жодних змін в структурі в даному випадку Головного управління ДФС у Рівненській області не відбулося, в той час як виведення зі структури управлінь (відділів, секторів) внутрішньої безпеки та введення до структури управлінь (відділів) внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у області не може розцінюватись як реорганізація чи перетворення таких відділів».

Вищевказані висновки суду грунтуються на визначені організаційно-штатних заходів що наведене в Інструкції з організаційно-штатної роботи в органах внутрішніх справ навчальних закладах, науково-дослідних установах і внутрішніх військах МВС України, затвердженої наказом МВС України від 21 лютого 1997 року № 115.

Разом з тим, вищевказаний документ в ході судового розгляду не досліджувався, не є нормативно-правовим актом та не знаходиться у вільному доступі.

Окрім того, у відповідності до пункту 2 Положення про Державну фіскальну службу України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 р. №236 (далі - Положення про ДФС України) ДФС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів: України, іншими актами законодавства.

До спірних правовідносин суд застосував документ, що є відомчим наказом окремого міністерства та немає статусу нормативно-правового акту, посилаючись на ч.4 ст. 8 КАС України, повністю ігноруючи принцип верховенства права.

Вирішуючи спір, суд зобов'язаний застосувати положення тих нормативно-правових актів, якими регламентовано роботу ДФС щодо затвердження структур її територіальних органів та здійснення відповідної кадрової роботи працівників рядового і начальницького складу.

Такими документами є Положення про ДФС України та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р, №114.

У відповідності до підпунктів 2, 6 пункту 5 Положення про ДФС України ДФС з метою організації своєї діяльності: здійснює добір кадрів в апарат ДФС та на керівні посади в територіальні органи, формує кадровий резерв на відповідні посади, організовує роботу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників апарату ДФС, територіальних органів; організовує свою роботу і роботу територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління.

Пунктом 9 Положення про ДФС України визначено, що ДФС в межах повноважень передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінфіну видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує і контролює їх виконання.

Голова ДФС згідно п.п. 12 п. 11 Положення про ДФС України приймає на роботу та звільняє з роботи в порядку, передбаченому законодавством, працівників ДФС. Структуру апарату ДФС затверджує її Голова за погодженням з Міністром фінансів(пункт 14 Положення про ДФС України).

У відповідності до пункту 40 Положення про проходження служби призначення на посади рядового і начальницького складу провадиться відповідними начальниками згідно з номенклатурою посад, що визначається Міністром внутрішніх справ відповідно до його компетенції.

При призначенні на посади і переміщенні по службі осіб рядового і начальницькому складу має забезпечуватися використання їх за основною чи спорідненою спеціальністю або згідно з набутим досвідом, а при необхідності використання на посадах за новою для них спеціальністю.

При здійсненні організаційно-штатних заходів особи начальницького складу можуть зараховуватися в розпорядження органу внутрішніх справ на строк не більше 15 діб.

У виняткових випадках, пов'язаних з особливими обставинами, перебування в розпорядженні органу внутрішніх справ понад 15 діб, але не більше двох місяців, допускається з дозволу Міністра внутрішніх справ. До цього строку не зараховуються періоди перебування в установлених цим Положенням відпустках крім відпусток по вагітності, родах і догляду за дитиною, на лікуванні (обстеженні) у лікувальних закладах.

Згідно пунктів 41-42 Положення про проходження служби відповідним керівником в подальшому може бути прийнято рішення про переміщення такої особи на вищу, нижчу чи рівнозначну посаду, з обов'язковим урахуванням стану здоров'я, що виключає можливість призначення в період тимчасової непрацездатності.

Однак, суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень, надав інше тлумачення даної норми. Згідно чинного законодавства тлумачити положення нормативно правових актів може виключно Конституційний суд України.

Підсумовуючи вищевикладене, апелянт вважає, що Голова ДФС України або особа, що виконує його обов'язки має право за погодженням з Міністром фінансів затверджувати та змінювати структури територіальних органів ДФС та при здійсненні таких змін приймати кадрові рішення щодо переміщення по службі осіб рядового і начальницького складу.

Погодження переліків змін до структур головних управлінь ДФС в областях підтверджується листом Міністерства фінансів України від 05.09.2017 №11110-20- 10/23808.

Наказом в.о. Голови ДФС України від 07.09.2017 такі зміни до структур були введенні в дію, після чого були прийняті кадрові рішення щодо звільнення працівників підрозділів, що виводились зі структури із зарахуванням їх у розпорядження відповідних територіальних органів з метою їх подальшого просування по службі з огляду на професійні якості та стан здоров'я.

Доводи суду щодо недоведеності проведення організаційно-штатних заходів через відсутність проведення реорганізації Головного управління ДФС у Рівненській області не грунтуються на положеннях нормативно правових актів.

Зокрема, Положенням про ДФС України Голову ДФС не обмежено правом на зміну структури, перерозподіл повноважень та напрямів роботи структурних підрозділів лише в період реорганізації. Така необхідність може бути викликана і попередньо проведеною оптимізацією органів ДФС.

В підтвердження того, що відділ внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області є повністю новим підрозділом з новими пріоритетними напрямками роботи та значно ширшими повноваженнями, порівняно з відділом внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області, який виведено із структури ГУ ДФС у Рівненській області у відповідності до змін до штатного розпису №4 на 2017 рік. Головним управлінням ДФС у Рівненській області було надано до суду порівняльну таблицю відмінностей.

Фактично робота відділу внутрішньої безпеки перепрофільована з суто наглядового напрямку до відділу з функціями контрольно-перевірочної роботи та доперевірочного аналізу. Судом у своєму рішенні частково надано оцінку даному доказу та констатовано факт наявності відмінностей між функціональними обов'язками як власне відділу, так і його керівника з огляду на затверджене Положення про новостворений відділ.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Державної фіскальної служби України від 29 лютого 2016 року № 640-О «Про призначення працівників податкової міліції» майора податкової міліції ОСОБА_1 з 03 березня 2016 року призначено на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області, звільнивши з посади начальника відділу власної безпеки при Головному управлінні ДФС у Рівненській області Головного управління власної безпеки ДФС. Наказом ДФС України від 07 вересня 2017 року № 591 «Про внесення змін до наказу ДФС від 11 січня 2016 року № 17» введено в дію Зміни до Структур головних управлінь ДФС в областях, ГУ ДФС у м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС, та внесено відповідні зміни до Методичних рекомендацій щодо побудови організаційних структур територіальних органів ДФС від 11 січня 2016 року № 17 «Про введення в дію Структур територіальних органів ДФС та затвердження методичних рекомендацій щодо їх побудови».

Відповідно до наказу Державної фіскальної служби України № 2093-о від 07 вересня 2017 року «По особовому складу» у зв'язку із здійсненням організаційно-штатних заходів, відповідно до підпункту «в» пункту 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-239317) з посади начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області, зарахувавши у розпорядження Головного управління ДФС у Рівненській області з 15 вересня 2017 року.

Крім того, наказом в.о. голови Державної фіскальної служби України від 07 вересня 2017 року № 2094-О «Про покладання виконання обов'язків» з 15 вересня 2017 року покладено виконання обов'язків начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області Головного управління ДФС у Рівненській області на полковника податкової міліції ОСОБА_2 (Т-443141), старшого оперуповноваженого особливо важливих справ відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області Головного управління ДФС у Рівненській області.

Розглядаючи спір суд першої інстанції правильно зазначив, що відносини щодо звільнення з публічної служби, в тому числі з органів податкової(фіскальної) служби, врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Відповідно Постановою КМ України від 30.10.1998 року №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» встановлено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою КМ України від 29.07.1991 року № 114 (п.1 Постанови).

Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 та чинним на час виникнення спірних правовідносин, визначено порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ їх прав та обов'язки.

Згідно із п. 42 Положення № 114 переміщення по службі осіб середнього, старшого і начальницького складу провадиться: а) на вищі посади - в порядку просування по службі; б) на рівнозначні посади - у разі службової необхідності, проведення планової заміни в місцевостях, що зазнали радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, а також для доцільнішого використання з урахуванням їх ділових і особистих якостей, стану здоров'я, віку та підготовки за новою спеціальністю; в) у зв язку з початком навчання у закладах Міністерства внутрішніх справ - при звільненні зі штатної посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання; г) на нижчі посади - за підставами, передбаченими пунктом 45 цього Положення. Рішення про переміщення по службі осіб середнього, старшого або вищого начальницького складу приймається відповідним начальником з урахуванням думки їх прямих начальників і колективу працівників.

Пунктом 45 вказаного Положення № 114 передбачено, що переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу з вищих посад на нижчі провадиться: а) при скороченні штатів; б) за станом здоров'я згідно з висновком військово-лікарської комісії; в) за особистим проханням; г) за службовою невідповідністю, виходячи з професійних, моральних і особистих якостей: д) у порядку дисциплінарного стягнення відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ або за клопотанням товариського суду честі середнього і старшого начальницького складу. У наказах по особовому складу про переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу на нижчі посади зазначаються підстави переміщення, передбачені цим пунктом.

Переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу на нижчі посади при скороченні штатів і за станом здоров'я провадиться прямими начальниками в межах наданих їм прав за умови, якщо немає можливості для призначення на рівнозначну посаду.

Крім того, згідно пп. «в» та п.п. «г» п. 40 згаданого вище Положення № 114 призначення на посади рядового і начальницького складу провадиться відповідними начальниками згідно з номенклатурою посад, що визначається Міністром внутрішніх справ відповідно до його компетенції. При цьому при здійсненні організаційно-штатних заходів особи начальницького складу можуть зараховуватися в розпорядження органу внутрішніх справ на строк не більше 15 діб. У виняткових випадках, пов'язаних з особливими обставинами, перебування в розпорядженні органу внутрішніх справ понад 15 діб, але не більше двох місяців, допускається з дозволу Міністра внутрішніх справ. До цього строку не зараховуються періоди перебування в установлених цим Положенням відпустках (крім відпусток по вагітності, родах і догляду за дитиною), на лікуванні (обстеженні) у лікувальних закладах; переміщення по службі осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу має здійснюватися, як правило, без зарахування їх у розпорядження відповідного органу внутрішніх справ; призначення на посади осіб, які перебувають у розпорядженні відповідного органу, провадиться в найкоротший строк, але не пізніше двох місяців із дня звільнення їх з посади.

Інших випадків зарахування в розпорядження органу внутрішніх справ крім як зазначено в Положенні не передбачено.

Як уже зазначалось вище позивач був зарахований у розпорядження ГУ ДФС України у Рівненській області з моменту звільнення - 15.09.2017 року.

Оскільки поняття організаційно-штатних заходів нормами вказаного вище Положення не визначено, то суд апеляційної інстанції погоджується з доводами суду першої інстанції, що у даній спірній ситуації, з урахуванням положень ч.4 ст. 8 КАС України, можливо застосувати норми Інструкції з організаційно-штатної роботи в органах внутрішніх справ, навчальних закладах, науково-дослідних установах і внутрішніх військах МВС України, затвердженої наказом МВС України від 21 лютого 1997 року № 115 відповідно до якої організаційно-штатні заходи - це заходи по створенню, реорганізації або припиненню діяльності органу; створення - це заснування органу внутрішніх справ уповноваженою на те особою в межах її компетенції для виконання завдань та функцій, покладених на орган діючим законодавством; реорганізація - це злиття, приєднання, поділ, виділення або перетворення органу, які призводять до зміни його структури і функцій: ліквідація - припинення діяльності органу внутрішніх справ без переходу прав та обов'язків у порядку правонаступництва до інших органів внутрішніх справ, їхніх служб та підрозділів.

Судом першої інстанції з'ясовано, що здійснення організаційно-штатних заходів відповідач проводив на підставі наказу ДФС України №591 від 07.09.2017 року «Про внесення змін до наказу ДФС від 11.01.2016 року №17», згідно з яким введено в дію Зміни до Структур головних управлінь ДФС в областях, Головного управління ДФС у м.Києві, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби. Зміни до Структури головних управлінь ДФС в областях полягають у виведенні зі структури управлінь (відділів, секторів) внутрішньої безпеки та введення до структури управлінь (відділів) внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у області.

Відповідно до наказу ГУ ДФС у Рівненській області від 14.09.2017 року №1343 «Про введення в дію Переліків змін №3 та №4 до штатного розпису» введено в дію Перелік змін до штатного розпису на 2017 рік Головного управління ДФС у Рівненській області згідно з якими виведено зі штатного розпису «Відділ внутрішньої безпеки» з посадами: начальник відділу, заступник начальника відділу, старший оперуповноважений з особливо важливих справ, головний державний ревізор-інспектор, та «Організаційні аналітичний сектор» з посадами: завідувач сектору, старший оперуповноважений з особливо важливих справ, а натомість введено в штатний розпис «Відділ внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області» з посадами: начальник відділу, старшої оперуповноважений з особливо важливих справ, та «Організаційно-аналітичний сектор» і посадами: завідувач сектору, головний державний ревізор-інспектор. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що штатна чисельність залишилась незмінною в кількості 9 осіб,так як і залишилась посада начальника відділу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що оцінивши порівняльну таблицю зміни функціональних обов'язків підрозділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Рівненській області надану відповідачем, що мають місце окремі відмінності між функціональними обов'язками як відділу, так і його керівника, що містяться у затвердженому 29.09.2017 року Положенні про відділ на відміну від норм Положення, затвердженого 25.04.2017 року, однак такі зміни та нововведення не підпадають під поняття «організаційно-штатні заходи» та «реорганізація», а є лише фактичною оптимізацією існуючої системи підрозділів ДФС України, оскільки жодних змін в структурі Головного управління ДФС у Рівненській області не відбулося, в той час як виведення зі структури управлінь (відділів, секторів) внутрішньої безпеки та введення до структури управлінь (відділів) внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у області не може розцінюватись як реорганізація чи перетворення таких відділів.

З огляду на вище викладене та відсутність у суді першої та апеляційної інстанції доказів, які б свідчили про фактичне проведення організаційно-штатних заходів, а інших способів зарахування в розпорядження органу внутрішніх справ крім здійснення організаційно-штатних заходів Положенням не передбачено, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наказ в.о. Голови ДФС України від 07 вересня 2017 року: № 2093-О «По особовому складу» в частині звільнення 15 вересня 2017 року підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-239317) з посади начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області, зарахувавши його в розпорядження Головного управління ДФС у Рівненській області, є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що позивача звільнено з посади на підставі п.п. «в» п. 40 згаданого вище Положення №114, який жодним чином не може бути підставою для звільнення, оскільки вказаний покут 40 стосується правовідносин призначення на посаду, а перелік підстав для переміщення осіб середнього, старшого та вищого начальницького складу визначений п.42-43 вказаного Положення 114 і такий перелік є вичерпним.

Крім того, як уже зазначалось вище організаційно-штатні заходи - це заходи по створенню, реорганізації або припиненню діяльності органу, а відтак відповідач вважаючи, що проводить такі заходи повинен був дотриматись процедури звільнення з посади з урахуванням положень трудового законодавства: попередити за два місяці про можливе звільнення, ознайомити з наказом про звільнення, запропонувати іншу посаду.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки фактичне проведення організаційно-штатних заходів не відбулось, а мало місце зміни назви юридичної особи суб'єкта публічного, практично з тими ж завданнями та функціями, то відповідно позивач повинен бути поновлений на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління територіальних органів ДФС у Рівненській області Головного управління ДФС України у Рівненській області. Відтак підлягає скасуванню і наказ в.о. голови Державної фіскальної служби України Продана М.В. від 07 вересня 2017 року № 2094-о «Про покладення виконання обов'язків» про покладення виконання обов'язків начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області Головного управління ДФС у Рівненській області на полковника податкової міліції ОСОБА_2.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, головного управління ДФС у Рівненській області підлягають задоволенню в частині щодо скасування постанови суду першої інстанції, а в задоволенні решти слід відмовити. Апеляційна скарга ОСОБА_1 також підлягає частковому задоволенню, а саме в частині щодо скасування постанови суду першої інстанції та задоволення позовних вимог. Щодо вимоги апелянта скасувати наказ ДФС України від 19.10.2017 № 2519-0 «Про призначення працівників податкової міліції», то така задоволенню не підлягає, оскільки не була предметом розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, головного управління ДФС у Рівненській області, ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року по справі № 803/1184/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати наказ в.о. голови Державної фіскальної служби України Продана М.В. від 07 вересня 2017 року № 2093-о «По особовому складу» в частині звільнення 15 вересня 2017 року підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-239317) з посади начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області, зарахувавши у розпорядження Головного управління ДФС у Рівненській області.

Визнати протиправним і скасувати наказ в.о. голови Державної фіскальної служби України Продана М.В. від 07 вересня 2017 року № 2094-о «Про покладення виконання обов'язків» про покладення виконання обов'язків начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області Головного управління ДФС у Рівненській області на полковника податкової міліції ОСОБА_2 (Т-443141), старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області головного управління ДФС у Рівненській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління територіальних органів ДФС у Рівненській області Головного управління ДФС України у Рівненській області.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді І.В. Глушко

Т.І. Шинкар

Повний текст виготовлений 01.02.2018 року