Справа № 202/6529/17
Суддя: Зосименко С. Г.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/6529/17
Провадження № 2-а/202/7/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 січня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Герасименко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про відмову у призначенні їй пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону від 15.01.2011р.); зобов'язати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі призначити з 02.08.2017 та виплачувати їй пенсію за вислугою років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XII (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001) у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Дніпропетровської області від 02.08.2017 за № 18-29вих17, з наступним проведенням перерахунку пенсії у звязку із підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури, виходячи із місячного заробітку за відповідною посадою, з якої призначено пенсію. Позивачка зазначає, що не погоджується з рішенням Лівобережного обєднання управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі в частині не зарахування до стажу, що дає право на пенсію за вислугою років половини строку навчання на юридичному факультеті Далекосхідного державного університету у період з 01.09.1982 по 21.06.1988 р.

Позивач до суду не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду письмові заперечення та заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволеню з огляду на наступне.

ОСОБА_1 з 22 травня 1997 року по теперішній час працює в органах прокуратури Дніпропетровської області та безперервний стаж її роботи на прокурорських посадах складає 20 років 2 місяці та 12 днів.

02.08.2018 позивачка звернулась до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001).

Рішенням комісії з питань призначення та перерахунку пенсій № 23 від 11.08.2017 Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро позивачці відмовлено у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Відмовляючи у призначенні позивачці пенсії, відповідач зазначив, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 зі змінами. Також відповідач зазначив, що відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (№1697-VII від 14.10.2014 зі змінами), діючого на момент звернення позивачки з заявою про призначення пенсії, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років. За твердженням відповідача станом на момент звернення вислуга років позивачки на посадах прокурорів становить 20 років 2 місяці та 12 днів. Про прийняте рішення відповідач повідомив позивачку листом № 7871/06/33 від 17.08.2017.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди зокрема перевіряють чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 та 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (в редакції від 12.07.2001 року) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на цій роботі.

На підставі підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 року, який набрав чинності з 15 липня 2015 року, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

Отже, на час звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років діяв Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 року.

Діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність. Положення Закону № 1697-VII не визнані неконституційними.

Прикінцеві та перехідні положення Закону №1697-VII від 14.10.2014 року не містять положення стосовно збереження за прокурорами, які були призначені на відповідну прокурорську посаду до набрання чинності цим Законом, права на отримання пенсії за вислугу років відповідно до законодавства, що діяло до дня набрання чинності Законом № 1697-VII від 14.10.2014 року.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що положення статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначали умови та порядок призначення пенсії працівникам прокуратури, втратили чинність з дня набрання чинності Законом № 1697-VII, а саме, з 15 липня 2015 року.

Таким чином, станом на 02.08.2017 року, тобто на момент звернення позивачки до органів Пенсійного фонду за призначенням пенсії за нормами Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, зазначений закон втратив чинність.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про правомірність рішення відповідача № 23 від 11.08.2017 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ.

Водночас, як вбачається з листа відповідача № 7871/06/33 від 17.08.2017, до вислуги років позивачки, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (№1697-VII від 14.10.2014 зі змінами) відповідачем не зараховано половину строку навчання на юридичному факультеті Далекосхідного державного університету у період з 01.09.1982 по 21.06.1988 рік, а лише враховано стаж роботи на посадах прокурора з травня 1997 року по 01.08.2017 року.

Причини відмови у зарахуванні до вислуги років ОСОБА_2 половини строку навчання на юридичному факультеті Далекосхідного державного університету у період з 01.09.1982 по 21.06.1988 рік, відповідач у відповіді не зазначив.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 21.06.1988 року закінчила Далекосхідний державний університет, у якому навчалась в період з 01.09.1982 по 21.06.1988 року за спеціальністю «Правознавство», кваліфікацією юрист, що підтверджується дипломом Далекосхідного державного університету РВ № 465175 від 30.06.1988 року.

Відповідно до ч.5 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

Аналогічна норма міститься в частині 6 статті 86 Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року, який діяв на час звернення позивачки з заявою про призначення пенсії.

Відповідно до п. 1 ст. 28 Закону України «Про вищу освіту» університет - багатогалузевий (класичний, технічний) або галузевий (профільний, технологічний, педагогічний, фізичного виховання і спорту, гуманітарний, богословський/теологічний, медичний, економічний, юридичний, фармацевтичний, аграрний, мистецький, культурологічний тощо) вищий навчальний заклад, що провадить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти, проводить фундаментальні та/або прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про вищу освіту» навчання у закладах вищої освіти здійснюється за такими формами:

1) очна (денна, вечірня);

2) заочна (дистанційна).

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про освіту» очна (денна, вечірня) форма здобуття освіти - це спосіб організації навчання здобувачів освіти, що передбачає їх безпосередню участь в освітньому процесі.

За нормативного та цільового підходу до розуміння зазначених норм, право на пенсійне забезпечення за вислугу років мають громадяни України, які поряд з іншими підставами здобули і мають вищу юридичну освіту, пропрацювали на посадах прокурорів і слідчих встановлений для цього законом час або виконували роботу, співмірну з роботою на прокурорських посадах, чи займалися діяльністю, необхідною для того, щоб обійняти посаду прокурора чи слідчого, зокрема, навчалися у вищому юридичному навчальному закладі і здобули освіту, що за рівнем відповідає вищій юридичній освіті.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративному суді України від 28.03.2013 р у справі К/9991/88573/11.

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність визначених ч. 6 ст. 86 Законі України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року, підстав для зарахування до вислуги років, що дає право на пенсію відповідно до цього закону - 2 років 10 місяців та 25 днів, що становить половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі.

Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, передбачений ст.9 КАС України, також зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Керуючись ст.ст. 8-11, 73, 74, 77, 90, 139, 241-246, 263, п.п.10, 12 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі від 11.08.2017 в частині не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років, що дає право на пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року, половини строку навчання на юридичному факультеті у Далекосхідному державному університеті у період з 01.09.1982 по 21.06.1988 року.

Зобов'язати Лівобережне обєднання управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, що дає право на пенсію відповідно до ЗаконуУкраїни «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року, половину строку навчання на юридичному факультеті у Далекосхідному державному університеті у період з 01.09.1982 р. по 21.06.1988 р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.Г. Зосименко