Справа № 806/196/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Житомир справа № 806/196/18

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій неправомірними, скасування постанови від 18.12.2017,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в частині невиконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 27 липня 2017 року у справі №806/1594/17 про закінчення виконавчого провадження;

- скасувати постанову від 18.12.2017 про закінчення виконавчого провадження ВП №54958624 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 та відновити виконавче провадження.

В обґрунтування позову зазначає, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.12.2017 не перевірено виконання боржником судового рішення у справі №806/1594/17. Вказує, що відповідач постановляє рішення на припущенні та не виконує вимогу ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" не стягує з боржника виконавчий збір на користь Держави.

В пункті 1 прохальної частини позову ОСОБА_1 просить витребувати з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №54958624 за постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 у справі №806/1594/17.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 19 січня 2018 року відкрито спрощене провадженні в адміністративній справі та призначено відкрите судове засідання з викликом сторін до суду на 09:30 29 січня 2018 року. Зобовязано управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області надати в судове засідання оригінал та належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження ВП №54958624.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та ненаданням витребовуваних матеріалів, Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 29 січня 2018 року відклав розгляд справи на 09:20 01 лютого 2018 року (а.с. 27-28).

Позивач в до суду не прибув. 24 січня 2018 року надав до суду заяву за вх. №1477/18 та 01.02.2018 заяву за вх. №2206/18 в яких просить ухвалити рішення без участі позивача та його представника, про прийнятті рішення просить врахувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2017 у справі №806/1526/17.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову. Зазначила, що боржник у виконавчому провадженні (Головне управління Національної поліції в Житомирській області) листом вих. №26/01-2017 від 27.10.2017 "Про вжиття заходів" повідомив відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про виконання рішення суду до моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та надав підтверджуючі документи, а саме: копію відповіді з фіскальним чеком та описом вкладень. Вважає, що дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства України.

Представник відповідача в судовому засіданні заявила клопотання про долучення до матеріалів адміністративної справи відзиву на позов та належним чином завіреної копії матеріалів виконавчого провадження ВП №54958624.

Протокольною ухвалою в судовому засіданні суд ухвалив долучити до матеріалів справи відзив на позовну заяву та копію матеріалів виконавчого провадження.

01 лютого 2018 року представник відповідача подала заяву за вх. №2215/18 про можливість закінчення розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с. 67).

У відповідності до ч.9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 у справі №806/1594/17 позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 05 травня 2017 року; зобов'язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області розглянути звернення ОСОБА_1 від 05 травня 2017 року та за його результатами надати йому (заявнику) повну та достовірну інформацію. Постанова набрала законної сили 18 серпня 2017 року.

25 вересня 2017 року Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №1134/17 у справі №806/1594/17 (а.с. 9)

25 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року у справі №806/1594/17 в якій просив відкрити виконавче провадження (а.с. 43).

Листом від 05.10.2017 №29580-0-33/17/20.4 за підписом начальника Управління розгляду звернень та організації роботи Департаменту ДВС заяву ОСОБА_1 від 25.09.2017 та виконавчий лист Житомирського окружного адміністративного суду від 25.09.2017 №806/1594/17 надіслано до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області для направлення до відповідного відділу ДВС та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 41).

В матеріалах виконавчого провадження міститься лист Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області від 19.10.2017 №495/5/3.3-09 адресований начальнику Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області. В листі зазначено, що надсилається виконавчий лист №806/1594/17 від 25.09.2017, виданий Житомирським окружним адміністративним судом (а.с. 40).

23 жовтня 2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54958624 (а.с. 7 на звороті).

У позовній заяві позивач зазначає, що 10 січня 2018 року отримав постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 18.12.2017 про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з виконанням рішення суду.

ОСОБА_1 вважає її неправомірною та такою, що порушує його права, як учасника виконавчого провадження.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 та ч.1 ст.5 Закону, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1. ч. 1 ст. 26 Закону визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5.ст. 26 Закону визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви або повідомлення, передбачених частиною першою цієї статті, отримує в Єдиному державному реєстрі виконавчих документів електронну копію виконавчого документа та виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Приписами ч. 8.ст. 26 Закону встановлено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Частиною 1 ст. 28 Закону встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про припинення виконавчого провадження, повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого документа до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В матеріалах адміністративної справи міститься копія матеріалів виконавчого провадження ВП №54958624 (а.с 39-66) з яких вбачається, що 23 жовтня 2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№54958624 з примусового виконання виконавчого листа №806/1594/17, виданого Житомирським окружним адміністративним судом 25.09.2017. Боржником є Головне управління Національної поліції в Житомирській області, стягувачем - ОСОБА_1. Вказано, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с. 46).

Копію постанови 23.10.2017 за вих. №3.2/18875-18876 направлено сторонам виконавчого провадження (а.с. 45-46).

Частиною 4. ст. 16 Закону встановлено, що сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

27 жовтня 2017 року до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції надійшов лист Головного управління Національної поліції в Житомирській області (а.с. 47) в якому зазначено, що 11.08.2017 на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 у справі №806/1594/17, Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області було розглянуто звернення ОСОБА_1 від 05.05.2017 та надано інформацію листом від 11.08.2017 №1924/105/03/18-2017 (а.с. 47-48).

У позовній заяві позивач зазначає, що боржником не надано до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області доказу того, що на адресу позивача направлено саме інформацію на звернення від 05.05.2017.

Суд вважає дане твердження позивача помилковим, оскільки в матеріалах виконавчого провадження міститься копія листа Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 11.08.2017 №1924/105/03/18-2017 з якого вбачається, що боржником надано відповідь на звернення від 05.05.2017 (а.с. 53)

Судом встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження знаходиться копія опису вкладення до цінного листа на ім'я ОСОБА_1, копія фіскального чека про оплату послуг ЖД ПАТ "Укрпошта" та форма пошуку - відстеження пересилання поштової кореспонденції.

Отже, факт направлення боржником на адресу стягувача листа від 11.08.2017 №1924/105/03/18-2017 та отримання вказаного листа ОСОБА_1 підтверджується матеріалами виконавчого провадження, які містяться в адміністративній справі.

Крім цього, судом перевірено шляхом відстеження поштового відправлення "Укрпошта" по штрихкоду визначеному в квитанції ЖД ПАТ "Укрпошта" 598) отримання адресатом повідомлення №1924/105/03/18-2017 від 11.08.2017 Національної поліції України ГУ Національної поліції в Житомирській області саме ОСОБА_1

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем не дотримано вимог п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" і не проведено перевірку виконання боржником судового рішення.

Суд вважає дане твердження позивача помилковим та зазначає, що відповідно до п.1 ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, отже проведення перевірки виконання боржником рішення суду є правом, а не обов'язком державного виконавця.

Разом з тим, при дослідженні матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що воно містить достатньо інформації про фактичне виконання рішення суду боржником, а тому у відповідача не було підстав застосовувати надане Законом право.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Встановлено, що 18.12.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №54958624 (а.с. 63). Підставою для її винесення є виконання боржником рішення суду до моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Копія даної постанови направлена сторонам виконавчого провадження (а.с.62).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується фактичне виконання в повному обсязі рішення Житомирського окружного адміністратвиного суду в справі №806/1594/17 боржником.

Позивач у позові зазначає, що отримав зазначену постанову 10 січня 2018 року.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що постанова про закінчення виконавчого провадження направлялась сторонам виконавчого провадження простою поштовою кореспонденцією (без рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення), а тому відстежити дату отримання ОСОБА_1 постанови від 18.12.2017 неможливо.

Крім цього, представник відповідача не спростувала доводів позивача про отримання ним оскаржуваної постанови саме 10.01.2018.

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що відповідач, в порушення ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" не стягнув з боржника виконавчий збір на користь Держави.

Суд зазначає, що справляння виконавчого збору врегульовано статтею 27 Закону. Так, приписами ч. 1 вказаної статті визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно ч. 3 ст. 27 Закону за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Разом з тим, представник відповідача пояснила, що виконавчий збір з боржника не стягнуто з тих підстав, що рішення суду виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови суду.

Так, відповідно до ч.3. ст. 40 Закону, у разі припинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня припинення виконавчого провадження (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, винесенню постанови від 18.12.2017 передувало отримання інформації від боржника, що на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 у справі №806/1594/17 11 серпня 2017 року Головне управління Національної поліції України в Житомирській області надіслало ОСОБА_1 відповідь на звернення від 05.05.2017. Тоді, як виконавче провадження з виконання виконавчого листа №806/1594/17 відкрито постановою від 23 жовтня 2017 року, а судове рішення виконано боржником 11 серпня 2017 року.

Отже, рішення суду було виконано боржником до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому відповідач правомірно не стягнув виконавчий збір з боржника.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що 07.12.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області на підставі ст. 42 Закону винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 99,40 грн (а.с. 58).

Матеріалами виконавчого провадження, зокрема листом від 07.12.2017 №3.2/21208, розпорядженням №54958624 від 14.12.2017 та платіжним дорученням від 14.12.2017 підтверджується сплата боржником коштів, визначених в постанові від 07.12.2017 (а.с. 59-62).

Відповідно до частин 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність дій щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, з огляду на що, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності та скасування постанови від 18.12.2017 є безпідставними, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 77, 90, 242-246, 250-251 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 10020, РНОКПП НОМЕР_1) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (майдан Соборний, 1, м. Житомир, 10014, код ЄДРПУ 34900660) про визнання дій неправомірними, скасування постанови від 18.12.2017, - відмовити.

Повне рішення суду складене 01 лютого 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук