Справа № 295/12224/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Слюсарчук Н.Ф.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА
іменем України

"30" січня 2018 р. Справа № 295/12224/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Капустинського М.М.
суддів: Моніча Б.С.
Охрімчук І.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "14" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій відповідача та зобов`язання провести перерахунок та виплачувати призначену пенсію з урахуванням додатково наданої довідки, провести індексацію донарахованих виплат пенсій за останні 12 місяців, стягнути з відповідача судові витрати , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати неправомірними дій відповідача та зобовязати провести перерахунок та виплачувати призначену пенсію з урахуванням додатково наданої довідки в/ч А-0409 №923 від 14.03.2017 року, провести індексацію донарахованих виплат пенсії за останні 12 місяців, стягнути з відповідача судові витрати в сумі 3100 грн. за отриману правову допомогу та 640 грн. судового збору.
Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 14 листопада 2017 року позов задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії згідно додатково наданих ним документів, а саме - довідки з військової частини НОМЕР_1 № 923 від 14.03.2017 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплачувати призначену ОСОБА_1 пенсію з урахуванням додатково наданих ним документів, а саме - військової частини НОМЕР_1 № 923 від 14.03.2017 року, починаючи із 01.04.2017 року.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, прийнявши нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме: зобов"язати відповідача провести індексацію донарахованих виплат пенсії за останні 12 місяців та відшкодувати понесені витрати на правову допомогу та суму сплаченого судового збору.
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, також подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу позивача слід задовольнити частково з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб".
Судом встановлено, що 24 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до пенсійного органу, в якій просив здійснити перерахунок призначеної йому пенсії та провести індексацію за несвоєчасне нарахування та виплату коштів.
Листом Головного УПФУ в Житомирській області №665/С-11 від 26.04.2017 року позивачу повідомлено, що грошове забезпечення для обчислення пенсії визначено з урахуванням:
- посадового окладу - 1030,00 грн.;
- окладу за військове звання - 125,00 грн.;
- надбавки за вислугу років 40% - 462,00 грн.;
- середньомісячної сими додаткових видів грошового забезпечення за останні календарні місяці служби перед звільненням - 1108,85 грн., в т.ч.:
- надбавки за виконання особливо важливих завдань;
- надбавки за роботу з таємними документами;
- надбавки за класність;
- премії,
та становить 2772,98 грн. (80% грошового забезпечення).
Пенсія ОСОБА_1 призначена та виплачується відповідно до чинного законодавства, а тому відсутні підстави для її перерахунку. Також, в обґрунтування відмови зазначено, що статтями 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачено врахування суми щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в антитерористичній операції, винагороди за тривалість безперервної служби, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за відпустку та одноразових премій при обрахуванні пенсії.
Саме вказані обставини стали підставою для звернення до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд, першої інстанції виходив з того, що позивач з 01.04.2017 року має право на перерахунок призначеної пенсії, з урахуванням сум щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в антитерористичній операції, винагороди за тривалість безперервної служби, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за відпустку та одноразових премій, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2017 року, без проведення індексації донарахованих виплат пенсії.
Колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.
Відповідно до пункту 7 постанови КМУ "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" №393 від 17.07.1992 року у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).
Розмір додаткових видів грошового забезпечення визначається (за вибором тих, хто звернувся за пенсією) за 24 останні календарні місяці служби підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців служби підряд протягом усієї служби перед зверненням за пенсією незалежно від наявних перерв у службі. Середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 календарні місяці і за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 календарні місяці служби підряд (перед зверненням за пенсією) чи за 60 календарних місяців служби підряд (протягом всієї служби) відповідно на 24 і 60.
Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі.
Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №1294 від 07.11.2007 року упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).
Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №1294 від 07.11.2007 року) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №1294 від 07.11.2007 року та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).
Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Аналізуючи вище згадані норми, Верховний Суд України в постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15), на постанову якого послався і суд першої інстанції, вказав, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова винагорода та грошова допомоги при звільненні, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія лише у разі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з обумовлених виплат.
Посилання Пенсійного фонду як апелянта на те, що суд має застосувати не правові висновки Верховного Суду України, а рішення Конституційного Суду України, таким чином, відступивши від правових висновків Верховного Суду України не заслуговує на увагу, оскільки ст.244-2 КАС України передбачено право суду на такий відступ, а не обов"язок. Разом з тим, зазначений відступ, призведе до погіршення права позивача на належні виплати.
В матеріалах справи міститься довідка військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України №923 від 14.03.2017 року, яка свідчать про нарахування позивачу щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення з яких оплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та які не враховані Відповідачем при обрахунку пенсії.
Інші зазначені позивачем як складові для обрахунку пенсії або були враховані відповідачем при обрахунку пенсії або взагалі відсутні в переліку зазначеної довідки як суми, які отримував позивач.
Отже, є вірним висновок суду першої інстанції, що відмова відповідача у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди за підтримання бойової готовності, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно довідки є неправомірною.
Стосовно відмови судом в зобов"язанні Відповідача провести індексації донарахованих виплат позивачу то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) індексації підлягають грошові доходи громадян одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.
Згідно зі статтею 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Згідно статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться з наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
З метою реалізації вказаного Закону Кабінетом Міністрів України постановою від 17.07.2003 №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок).
Пунктом 2 Порядку №1078 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).
Відповідно до абзацу третього пункту 4 Порядку №1078, у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).
Згідно до абзацу третього пункту 4 Порядку №1078 у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуваннями виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачується особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1078, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться.
Відповідно до ст.64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Тому, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, в частині відмови в задоволенні вимоги щодо проведенні індексації донарахуваних виплат пенсії позивачу.
Разом із тим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про проведення ОСОБА_2 зазначеного перерахунку та виплату з 01 квітня 2017 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Встановлено, що із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії та проведення індексації за несвоєчасне нарахування та виплату коштів ОСОБА_3 звернувся до пенсійного органу 24 березня 2017 року, а відтак має право на проведення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, щомісячної додаткової грошової винагороди за підтримання бойової готовності, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно довідки та проведення індексації донарахованих виплат пенсії, з 01 квітня 2017 року.
Щодо відшкодування позивачу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, третьої статті 87 КАС України (в редакції 2015 року) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов`язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 90 КАС України витрати, пов`язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.
Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
За ч. 3 цієї статті якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Частина третя цієї статті визначає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Стаття 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлює, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
За змістом вищезазначеної норми, компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.
На підтвердження факту надання вказаних видів правової допомоги, обсягу наданих послуг, часу участі особи, яка надавала правову допомогу, у цих заходах, та розміру відшкодування суду повинні бути надані відповідні докази.
Відповідно до глави 6 КАС України склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження. тощо). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.
Витрати на правову допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.
Самі лише докази укладення угоди про надання правової допомоги та її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, суду було надано копії: договору про надання правової допомоги від 05.03.2017 року, розрахунку витрат на правову допомогу від 05.03.2017 року, акту виконаних робіт від 05.03.2017 року, квитанцію про сплату замовнику 3100 грн. за отриману правову допомогу.
Однак, у наданих позивачем розрахунку витрат на правову допомогу (додаток № 2) та акті виконаних робіт (додаток № 1) містяться розбіжності у датах та суперечності у сумах витрат. Крім того, квитанція ПАТ КБ "ПриватБанк" від 13.10.2017 року про сплату 3100 грн. є передчасною по відношенню до акту виконаних робіт від 16.10.2017 року.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, які підтвердженні відповідними фінансовими документами встановленої форми, тому відсутні підстави для стягнення витрат на правову допомогу.
Виходячи з вищенаведеного, постанова суду в частині врахування наявних в довідці складових та проведення індексації донарахованих виплат, відповідно до ст.315 КАС України (в редакції 2017 року) підлягає зміні, а апеляційна скарга Позивача - частковому задоволенню.
В решті постанова суду винесена з дотриманням вимог матеріального та процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "14" листопада 2017 р. змінити, зазначивши про право ОСОБА_1 на перерахунок та виплату пенсії з урахуванням додатково наданих ним документів, а саме довідки з військової частини НОМЕР_1 за №923 від 24.03.2017 року, в частині врахування виплат: щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення, з яких оплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, починаючи з 01 квітня 2017 року та проведення індексації донарахованих виплат пенсії за останні 12 місяців.
В решті постанову суду залишити без змін.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "31" січня 2018 р.