Справа № 812/256/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року справа №812/256/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року (повний текст складено 10 листопада 2017 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 812/256/17 (суддя І інстанції - Шембелян В.С.) за позовом Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 14.11.2016 № , -

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" (далі за текстом - ПАТ "Луганськтепловоз", Позивач) до офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі за текстом - Відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.11.2016 № форми "ПС", яким за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) № 14060100" про нарахування штрафних санкцій у сумі 1020,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що він є платником податку на додану вартість, а тому має обов'язок подання до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість.

Податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року позивачу необхідно було подати до 20.09.2014, однак, через захоплення невідомими збройними формуваннями м. Луганська, проведення на території Луганської області антитерористичної операції та настання у зв'язку з цим для позивача форс-мажорних обставин, позивачем зазначений обов'язок своєчасно не було виконано. Фактично податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року товариство змогло подати лише після відновлення своєї діяльності, а саме 01.04.2015. При цьому, позивачем 19.12.2014, у відповідності до вимог ст. 102 Податкового кодексу України направлено до податкового органу заяву щодо продовження граничних термінів подання податкової звітності. Також, позивачем отримано сертифікат Торгово-промислової палати України про підтвердження настання для ПАТ "Луганськтепловоз" обставин непереборної сили, який також надано до податкового органу.

Незважаючи на вказане відповідачем у жовтні 2016 року проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ПАТ "Луганськтепловоз" у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року та встановлено несвоєчасність подання податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року, що стало підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 14.11.2016 № про нарахування штрафу у сумі 1020,00 грн.

З посиланнями на норми Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", ст. 102 Податкового кодексу України позивач вважав, що виконав всі умови, встановлені чинним законодавством для продовження строку подання звітності, у зв'язку з чим відповідач незаконно здійснив нарахування штрафних санкцій.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року у справі № 812/256/17 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС у Луганській області від 14.11.2016 № про застосування до Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" штрафних санкції у сумі 1020,00 грн.

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що органи державної служби не входять до переліку органів, які здійснюють державний нагляд відповідно до вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", а отже мораторій на проведення планових та позапланових перевірок органами уповноваженими здійснювати державний нагляд (контроль), визначений ст. 3 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 №1669 не розповсюджується на перевірки, які уповноважений проводити фіскальний орган.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що публічне акціонерне товариство "Луганськтепловоз" зареєстровано в якості юридичної особи (ідентифікаційний код 05763797) та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з 23.06.2015 місцезнаходження юридичної особи зареєстровано за адресою: 93406, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 52-Б ( а.с. 8-19).

До вересня 2016 року ПАТ "Луганськтепловоз" перебувало на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - СДПІ у м. Луганську)

Вказані обставини визнано представниками сторін та підтверджуються матеріалами справи.

Сертифікатами (висновками) №1477 та № 1478 Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили від 11.11.2014 (вих. № 4673/05-4) відповідно до п.п. 102.6-102.7 статті 102 Податкового кодексу України засвідчено настання обставин непереборної сили Публічному акціонерному товариству "Луганськтепловоз" (місцезнаходження м. Луганськ, вул. Фрунзе, 107) з 01.07.2014 при здійсненні господарської діяльності на території м. Луганська Луганської областей та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової звітності, а також зазначено, що на момент видачі сертифікату Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо (а.с. 35, 36).

19.12.2014 ПАТ "Луганськтепловоз" направлено керівнику комісії з реорганізації Податкової служби Міжрегіонального головного управління Міндоходів - центрального офісу з обслуговування великих платників податків заяву про продовження граничних строків подання податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року. Заява обґрунтована тим, що ПАТ "Луганськтепловоз" знаходиться за адресою: м.Луганськ, вул. Фрунзе, 107, тобто, на території проведення антитерористичної операції, у зв'язку з чим для заявника настали форс-мажорні обставини, настання яких підтверджено сертифікатом Торгово-промислової палати України від 11.11.2014, копію сертифікату додано до заяви (а.с. 44).

У відповіді Центрального офісу з обслуговування великих платників від 15.01.2015 на вищевказану заяву позивачу роз'яснено порядок застосування п. 102.6 статті 102 Податкового кодексу України та інших норм чинного законодавства та вказано, що у зв'язку з тим, що порушене позивачем питання потребує більш детального розгляду направлено запит до ДФС України щодо надання роз'яснень, після отримання яких буде надано додаткову відповідь (а.с. 40).

Листом від 27.01.2015 позивач повідомив СДПІ у м. Луганську про те, що ним раніше подавались до Центрального офісу з обслуговування великих платників заяви про продовження граничних термінів подання податкової звітності через настання обставин непереборної сили, у тому числі і щодо подання податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року, однак, відповіді не отримано, у зв'язку з чим заявник просив повторно надати відповіді на перелічені звернення (а.с. 43).

Заявою від 05.03.2015 до СДПІ у м. Луганську позивач повідомив податковий орган про свої попередні звернення, у тому числі про направлення 19.12.2014 заяви про продовження граничних строків подання податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року та просив прийняти рішення за зазначеними у листі заявами (а.с. 38-39).

Листом від 17.03.2015 за № 696/10/28-05-19 СДПІ у м. Луганську надано відповідь ПАТ "Луганськтепловоз" на попередні звернення, у якій, зокрема зазначено, що згідно п. 8 Порядку застосування норм пунктів 102.6-102.7 статті 102 Податкового кодексу України, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 № 1044, Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", питання щодо поширення на ПАТ "Луганськтепловоз" дії п. 102.6 ст. 102 Податкового кодексу України та продовження граничного строку для подання податкової звітності може бути розглянуто не раніше ніж протягом тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення обставин непереборної сили, у разі подання заяви та документального підтвердження відповідно до Порядку (а.с. 41-42).

Фактично податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року ПАТ "Луганськтепловоз" подано до СДПІ у м. Луганську лише 01.04.2015 при граничному терміні подання - 20.09.2014, що підтверджено квитанціями про прийняття електронної звітності (а.с. 63-73).

У жовтні 2016 року СДПІ у м. Луганську проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ПАТ "Луганськтепловоз" у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року, результати якої оформлено актом від 31.10.2016 № 77/28-05-40/05763797, яким встановлено несвоєчасне подання декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року, відповідальність платника передбачена абз. 2 п. 120.1 ст. 120 розділу II Податкового кодексу України, а саме платником вчинено ті самі дії, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення підтверджується податковим повідомленням-рішенням від 31.10.2016 № , складеним на підставі акту камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку збору за користування радіочастотним ресурсом України ПАТ "Луганськтепловоз" за серпень 2014 року № 37/28-05-40/05763797 (а.с. 21-23).

Позивачем на адресу податкового органу були направлені заперечення на акт перевірки від 07.11.2016, в яких він посилався на наявність сертифікатів про засвідчення форс-мажорних обставин, податкові зобов'язання щодо сплати податкових декларацій, які були сплачені в строки, передбачені законодавством як на документи, які спростовують висновки акту перевірки, а також на заяву від 19.12.2014 про продовження граничних строків подання податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року (а.с.24-26).

СДПІ з ОВС у м. Луганську розглянула надані Позивачем заперечення та залишила без змін висновки акту (а.с.27-31).

На підставі вказаного акту відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення форми "ПС" № від 14.11.2016, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 1020,00 грн (а.с. 20).

Рішенням офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 26.01.2017 №4657/10/28-10-10-4-33 залишено без змін податкове повідомлення-рішення СДПІ з ОВС у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС у Луганській області від 14.11.2016 № , а скаргу залишено без змін (а.с. 32-34).

Станом на момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду даної справи антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, не закінчилась.

Встановлено та не заперечується відповідачем, що місцезнаходженням юридичної особи - ПАТ "Луганськтепловоз" до червня 2015 року, тобто у спірний період, було м. Луганськ.

Відповідно до розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р. "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція", місто Луганськ Луганської області віднесене до міст, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Таким чином, ПАТ "Луганськтепловоз" є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону № 1669-VII.

Статтею 10 Закону № 1669-VII визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Слід зазначити, що вказані положення Закону № 1669 не є податковою пільгою, що розповсюджується на позивача, не є правом позивача, реалізація якого залежить від дотримання певної процедури, а є спеціальною нормою закону, яка для суб'єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на певній території протягом певного періоду в часі, в силу об'єктивних обставин - проведення антитерористичної операції - встановлює підстави для звільнення від відповідальності цих платників податків, в тому числі й в частині неналежного виконання обов'язку своєчасного подання податкової звітності.

Згідно з ч.3 ст. 11 Закону № 1669 закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідні сертифікати (висновки) №№ 1477 та 1478 Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили від 11 листопада 2014 року (вих. № 4673/05-4) засвідчують відповідно до п.п. 102.6-102.7 статті 102 Податкового кодексу України настання обставин непереборної сили Позивачу з 01 липня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території міста Луганська Луганської областей та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової звітності.

Зазначений сертифікат є належним доказом в силу ст. 10 Закону № 1669-VII для звільнення позивача від відповідальності, передбаченої абзацем першим пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України, за неналежне виконання зобов'язань щодо своєчасної подачі вказаної податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року. Відповідач, якому на момент прийняття оскарженого рішення було відомо про наявність у позивача вказаних сертифікатів (вони неодноразово надавалися позивачем до податкових органів), мав врахувати цю обставину при прийнятті оскарженого рішення.

Щодо посилання апелянта на ті обставини, що надані позивачем сертифікати (висновки) про настання обставин непереборної сили № 1477, 1478 від 11 листопада 2014 року (вих. № 4673/05-4, вих.№ 4667/05-04) не можуть бути прийнятими, оскільки не містять у собі всіх відомостей, визначених п.6.2 розділу 6 Регламенту (продовження граничних строків для подання саме яких податкових декларацій та за які періоди), колегія суддів зазначає наступне.

Станом на момент розгляду даної справи АТО триває, оскільки указ Президента України про завершення її проведення не видано, отже, тривають і обставини непереборної сили, засвідчені відповідним сертифікатом.

В зазначених сертифікатах прямо йдеться про існування обставин непереборної сили станом на момент видачі сертифікату (прямо зазначено період з 01.07.2014 по дату видачі сертифікату -11.11.2014), а також, що пов'язані з проведенням АТО обставини мають триваючий в часі характер та не закінчилися на час видачі сертифікату, на час граничного терміну подання податкової звітності та на дату несвоєчасного подання позивачем зазначеної податкової звітності.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що відповідачем в порушення вимог пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України при проведенні камеральної перевірки крім податкової звітності також безпідставно використані бази даних ДФС (Міністерства доходів України). При цьому, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначено виключний та вичерпний перелік документів та даних, які можуть бути використані при проведенні контролюючим органом камеральної перевірки.

Таким чином, відповідачем при проведенні камеральної перевірки податкової звітності було порушено пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України та застосовані відомості, які безпосередньо вплинули на висновки при проведенні камеральної перевірки щодо наявності можливих порушень з боку позивача. У зв'язку з чим відповідач діяв не в спосіб, визначений податковим законодавством, що тягне за собою скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до положень п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

З огляду на те, що в запереченнях на акт перевірки позивач посилався на обставини, які не досліджувалися при перевірці, у відповідача були відсутні підстави для винесення податкового повідомлення-рішення, оскільки ним не були виконані приписи пп. 78.1.5 п.78.1. ст. 78 ПК України та не призначена і не проведена документальна позапланова виїзна перевірка з питань, зазначених в запереченнях на акт перевірки. При цьому їх об'єктивний розгляд неможливий без проведення вказаної перевірки, оскільки ці питання стосуються безпосередньо господарської діяльності за період, який перевірявся, та повинні бути враховані при остаточних висновках за результатами перевірки позивача.

Крім того, сума штрафних санкцій зазначена в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні застосована до Позивача за вчинення тих самих дій, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, що підтверджується податковим повідомленням-рішенням від 31.10.2016 № 0, складеним на підставі акту камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку збору за користування радіочастотним ресурсом України ПАТ "Луганськтепловоз" за липень 2014 року № 37/28-05-40/05763797 від 13.10.2016.

Разом з тим, рішення від 31.10.2016 № 0 оскаржено позивачем у судовому порядку.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС у Луганській області від 31.10.2016 № про застосування до публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" штрафних санкції у сумі 170,00 грн (а.с.121-124).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.07.2017 у справі № 812/163/17 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 - повернуто апелянту (а.с. 125).

Тобто, постанова Луганського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 у справі № 812/163/17, якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 31.10.2016 про застосування до Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" штрафних санкції у сумі 170,00 грн набрала законної сили.

Крім того, право на застосування суми штрафу у розмірі 1020,00 грн виникає у Відповідача при повторному вчиненні порушення платником податків.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність факту повторності вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою пункту 120.1 статті 120 ПК України, на підставі чого було винесене податкове повідомлення - рішення від 14.11.2016 № .

Зазначені обставини, встановлені в ході судового засідання, вказують на обґрунтованість позовних вимог ПАТ "Луганськтепловоз" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.11.2016.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року у справі № 812/256/17 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року у справі № 812/256/17 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 31 січня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок