Справа № 562/4247/17
Суддя: Кушнір О. Г.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/4247/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"23" січня 2018 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

при секретарі судового засідання Парфенюк Т.А.,

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У поданій 28 листопада 2017 року до суду заяві позивач ОСОБА_4 просить визнати дії Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в частині підрахунку спеціального стажу та відмови у призначенні пенсії за вислугу років протиправними та зобовязати відповідача зарахувати до спеціального страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, період проходження військової строкової служби в радянській армії з 05 листопада 1985 року по 31 жовтня 1987 року та призначити пенсію за вислугу років за заявою позивача.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він працює на посаді вихователя Мізоцької школи-інтернату понад 26 років та 10 листопада 2017 року, маючи намір звільнитися з роботи звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років як працівника освіти на підставі пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак у призначенні пенсії йому безпідставно було відмовлено через недостатність спеціального стажу, при цьому в порушення вимог законодавства відповідачем не було зараховано 1 рік 11 місяців 27 днів періоду проходження строкової служби в радянській армії з 05 листопада 1985 року по 31 жовтня 1987 року, достатнього для призначення пенсії.

16 січня 2018 року відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю мотивуючи тим, що на час звернення до Пенсійного фонду за призначенням позивач продовжував працювати на посаді, яка надає йому право на пенсію за вислугу років як працівнику освіти. Однак така пенсія призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цей вид пенсії, та при наявності визначеного законом розміру спеціального стажу, який у позивача на день звернення був недостатній, а зарахування строкової служби постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04 листопада 1993 року не передбачено. Тому вимоги позивача про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання призначити пенсію за його заявою у майбутньому є безпідставними.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та з аналогічних мотивів, а представник відповідача позов не визнала з викладених у відзиві підстав та просить у задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані ними письмові докази та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Пунктом «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років, з 01 квітня 2016 по 31 березня 2017 не менше 26 років, з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - 26 років 6 місяців.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення:

які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту;

ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними, зокрема, такого віку:

50 років - які народилися з 1 січня 1966 року по 30 червня 1966 року;

50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року;

51 рік - які народилися з 1 січня 1967 року по 30 червня 1967 року .;

10 листопада 2017 року представник за довіреністю ОСОБА_2 звернулася до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою призначити ОСОБА_4 пенсію за вислугу років, як педагогічному працівнику згідно пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак листом від 20 листопада 2017 року було відмовлено через відсутність необхідного спеціального стажу роботи.

З наданої позивачем трудової книжки серії БТ-І №9806689 вбачається, що його стаж роботи на посаді вихователя Мізоцької школи-інтернату з 02 вересня 1991 року по день звернення до відповідача (10 листопада 2017 року), яка дає право на призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти згідно постанови Кабінету Міністрів України №909 від 04 листопада 1993 року «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» становить 26 років 2 місяці 15 днів, загальний стаж 32 роки 11 місяців 20 днів, що не оспорюється відповідачем.

Згідно військового квитка позивача серії НК №5106938, останній проходив військову службу в період з 05 листопада 1985 року по 31 жовтня 1987 року під час навчання у Рівненському державному педагогічному інституті ім.Д.З.Мануїльського за спеціальністю «педагогіка та методика початкового навчання», що підтверджується відповідним дипломом, з приводу якого між сторонами виник спір щодо зарахування цього періоду до спеціального стажу, необхідний позивачу для призначення пенсії за вислугу років за його заявою, яку він має подати у майбутньому після звільнення з роботи.

Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується, а пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Аналогічні підстави призначення пенсії за вислугу року у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії, передбачені п.2.4. Пенсії за вислугу років призначаються «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року.

Тобто, обовязковою умовою для призначення пенсії за вислугу років встановлено залишення місця роботи та відсутність працевлаштування на роботі, що дає право на цей вид пенсії.

Відповідно до п.4.1 указаного вище Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію.

Належних доказів подання позивачем установленої форми заяви про призначення пенсії та її реєстрацію органом, що призначає пенсію, суду не надано.

Згідно п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію, тобто на час звернення з відповідною заявою.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження

Згідно ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім передбачених цим Законом випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Позивач за його паспортом громадянина України народився 22 березня 1967 року, на день звернення до органів Пенсійного фонду України досяг 50 років і продовжував працювати на посаді вихователя Мізоцької школи-інтернату, яка надає йому право на пенсію на пільгових умовах, що не заперечується, а тому право на призначення пенсії за вислугу років, яке мають працівники освіти за стажем роботи, передбачений пунктом «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виникне у нього лише в разі звільнення з такої посади та звернення із заявою про призначення пенсії.

Указане свідчить про те, що між сторонами спірних відносин з приводу призначення пенсії, умовами якої є не тільки наявність відповідно спеціального стажу роботи, віку, але й подання всіх необхідних документів, у тому числі про залишення роботи, яка дає право на цю пенсію, станом на день подачі ним заяви від 10 листопада 2017 року не виникло, відсутність такої необхідної умови представники позивача не заперечують, тому його права та інтереси на призначення пенсії з 10 листопада 2017 року відповідачем не порушені.

А відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій або визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на час розгляду справи права та інтереси позивача не є порушеними та не підлягають відновленню, а їх захист у майбутньому шляхом зобовязання відповідача зарахувати строкову службу до спеціального стажу та призначити пенсію після подання ним заяви з огляду на можливі зміни у законодавстві та визначення права на пенсію на час звернення є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.241 -250, 293-295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2) до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (, місцезнаходження: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 34) про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу адміністративного судочинства України (п.15.5 «Перехідних положень»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 02 лютого 2018 року.

Суддя: