Справа № 2а-9531/10/1570
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 2а-9531/10/1570

Категорія: 10.4.1 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Осіпова Ю.В,

- Скрипченка В.О.

при секретарі - Філімович І.М.

за участю:

представника позивача - Проценко О.М. (довіреність від 08.12.2017 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Адоніс» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року у справі за позовом Одеського міського центру зайнятості до приватного підприємства «Адоніс» про стягнення штрафу в розмірі 19 460 грн.,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Одеський міський центр зайнятості звернувся до суду із заявою про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2013 р. за нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом Одеського міського центру зайнятості до приватного підприємства «Адоніс» про стягнення штрафу у розмірі 19 460 грн.

Заява обґрунтована тим, що в провадження Одеського окружного адміністративного суду від знаходилась вищевказана адміністративна справа. Постановою суду від 17.05.2013 р. у задоволенні позовних вимог було відмовлено на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2011 р. в адміністративній справі № 2а-9388/10/1570, яка набрала законної сили на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012 р., про скасування припису щодо порушення вимог законодавства про зайнятість населення від 16.08.2010 р. та рішення про застосування економічних санкцій - акту про порушення законодавства про зайнятість населення №12-16/18 від 27.08.2010 року.

Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2013 р. у справі № 2а-9531/10/1570 набрала законної сили на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2015 р.

Проте, постановою Вищого адміністративного суду України від 20.06.2017 р. в адміністративній справі № 2а-9388/10/1570 касаційну скаргу Одеського обласного центру зайнятості було задоволено, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2011 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012 р. скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ПП «Адоніс» до Одеського обласного центру зайнятості, третя особа: Одеський міський центр зайнятості, про скасування акту і припису - відмовлено.

Заявник вважає, що скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.20111 р., яка була підставою для прийняття постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2013 р. у справі № 2а-9531/10/1570, є підставою для її перегляду за нововиявленими обставинами та задоволення адміністративного позову.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява Одеського міського центру зайнятості про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2013 р. підлягає задоволенню, постанова Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2013 р. належить до скасування з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Не погодившись з ухваленим рішенням ПП «Адоніс» звернулось з апеляційною скаргою на вказану постанову. Апелянт просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31.08.2017 р. та ухвалити нове рішення, яким позов Одеського міського центру зайнятості до ПП «Адоніс» про стягнення штрафу в розмірі 19 460 грн. відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Інспекцією по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Одеського обласного центру зайнятості було проведено перевірку додержання законодавства України про зайнятість населення та загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття Приватного підприємства «Адоніс».

За результатами вказаної перевірки було складено акт № 12-17/172 від 16.08.2010 року, яким встановлено порушення ПП «Адоніс» ст.8 Закону України «Про зайнятість населення», а саме на підприємстві використовувалась праця іноземних громадян на умовах трудових договорів без наявності дозволів державної служби зайнятості, та запропоновано додержуватись вимоги Закону України «Про зайнятість населення», не порушувати вимоги п.4 ст.20 Закону України «Про зайнятість населення» та п.2 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття».

На підставі зазначеного акту Інспекцією по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Одеського обласного центру зайнятості було складено припис від 16.08.2010 року та акт від 27.08.2010 року № 12-16/18 про порушення законодавства України про зайнятість населення.

Приписом від 16.08.2010 року і актом № 12-16/18 від 27.08.2010 року Інспекція по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Одеського обласного центру зайнятості оголосила результати перевірки, проведеної 16.08.2010 року, підприємству вказані на виявлені порушення законодавства про зайнятість населення та запропоновано вжити заходи до їх усунення, а також за порушення ст.8 Закону України «Про зайнятість населення» запропоновано ПП «Адоніс» добровільно у місячний строк сплатити суму штрафу у розмірі 19460,00 грн. на рахунок Одеського міського центру зайнятості.

Відповідно до положень ч.2 ст.8 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 року № 803-ХII роботодавці мають право на використання праці іноземців та осіб без громадянства на умовах трудового договору лише за наявності виданого роботодавцю державною службою зайнятості дозволу на використання праці іноземців та осіб без громадянства, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.4 ст.8 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 року № 803-ХII у разі використання роботодавцем праці іноземців або осіб без громадянства на умовах трудового договору без дозволу на використання праці іноземців та осіб без громадянства державна служба зайнятості стягує з роботодавця штраф за кожну таку особу у двадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом. Порядок накладення штрафу визначається центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики. У разі несплати (або відмови від сплати) протягом місяця у добровільному порядку зазначеного штрафу його стягнення провадиться в установленому законом порядку. Кошти від стягнутих штрафів спрямовуються до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Крім того, Порядком видачі, продовження строку дії та анулювання дозволів на використання праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2009 року № 322, передбачено, що у разі використання роботодавцем праці іноземців без дозволу на використання праці іноземця державна служба зайнятості стягує з роботодавця штраф за кожну таку особу у двадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом. Порядок накладення штрафу визначається Мінпраці. У разі несплати (відмови від сплати) протягом місяця у добровільному порядку зазначеного штрафу його стягнення провадиться в установленому законом порядку. Кошти від стягнутих штрафів спрямовуються до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно із Положенням про інспекцію по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 24.06.1991 року № 47, Інспекція по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення (далі - Інспекція) входить до складу державної служби зайнятості. Інспекція здійснює контроль за виконанням законодавства про зайнятість населення підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності, фермерами та іншими роботодавцями. Інспекція відповідно до покладених на неї завдань забезпечує, зокрема, правильність і своєчасність застосування економічних санкцій за порушення законодавства про зайнятість населення підприємствами, установами і організаціями та здійснює заходи, спрямовані на недопущення нелегального використання праці іноземців або осіб без громадянства без дозволу державної служби зайнятості.

Згідно до Положення про державну службу зайнятості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 24.06.1991 року № 47, Державна служба зайнятості складається з Державного центру зайнятості Мінпраці, центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських, районних, міськрайонних, міських і районних у містах центрів зайнятості, центрів організації професійного навчання незайнятого населення, центрів професійної орієнтації населення, інспекцій по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення. Державна служба зайнятості має право, крім іншого, стягувати відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» штрафи з підприємств, установ та організацій усіх форм власності у разі використання праці іноземців або осіб без громадянства без дозволу державної служби зайнятості.

У зв'язку з несплатою ПП «Адоніс» штрафу у розмірі 19460,00 грн. в добровільному порядку Одеський міський центр зайнятості звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про його стягнення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2013 року у справі № 2а-9531/10/1570 в задоволенні адміністративного позову Одеського міського центру зайнятості до Приватного підприємства «Адоніс» про стягнення штрафу у розмірі 19460,00 грн. було відмовлено, оскільки акт про порушення законодавства про зайнятість населення № 12-16/18 від 27.08.2010 року та припис від 16.08.2010 року скасовані в судовому порядку.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2011 року в адміністративній справі № 2а-9388/10/1570, яка набрала законної сили на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012 року, адміністративний позов Приватного підприємства «Адоніс» до Одеського обласного центру зайнятості, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Одеський міський центр зайнятості, було задоволено у повному обсязі, скасовано припис Інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Одеського обласного центру зайнятості від 16.08.2010 року та рішення про застосування економічних санкцій - акт про порушення законодавства про зайнятість населення № 12-16/18 від 27.08.2010 року.

Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2013 року у справі № 2а-9531/10/1570 набрала законної сили 28.05.2015 року відповідно до ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2015 року.

Проте, постановою Вищого адміністративного суду України від 20.06.2017 року в адміністративній справі № 2а-9388/10/1570 касаційну скаргу Одеського обласного центру зайнятості було задоволено, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012 року було скасовано, а також було прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову Приватного підприємства «Адоніс» до Одеського обласного центру зайнятості, третя особа: Одеський міський центр зайнятості, про скасування акту і припису - відмовлено.

Вищий адміністративний суд України в своїй постанові від 20.06.2017 року у справі № 2а-9388/10/1570 зазначив, що висновки судів першої та апеляційної інстанції є помилковими, не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального і дотриманні норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, які підлягають скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України (в редакції, що діяла на час вирішення справи судом першої інстанції) підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

Таким чином, оскільки постанова Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2011 року у справі № 2а-9388/10/1570, яка стала підставою для прийняття постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2013 року у справі № 2а-9531/10/1570, скасована на підставі постанови Вищого адміністративного суду України від 20.06.2017 року у справі № 2а-9388/10/1570, то постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2013 року у справі № 2а-9531/10/1570 доцільно переглянути за нововиявленими обставинами.

Згідно до ч. 1 ст. 253 КАС України (в редакції, що діяла на час вирішення справи судом першої інстанції), суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що постанова Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2013 року у справі № 2а-9531/10/1570 про відмову в задоволенні адміністративного позову Одеського міського центру зайнятості до Приватного підприємства «Адоніс» про стягнення штрафу у розмірі 19 460,00 грн. підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Заявник, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Адоніс» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2017 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 05.02.2018 року.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: Ю.В.Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко