Справа № 810/4289/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2018 Київ К/9901/1452/17 справа № 810/4289/16
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді Пасічник С.С., суддів Васильєвої І.А., Юрченко В.П., здійснивши попередній розгляд справи за позовом Спільного Українсько-Великобританського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» до Переяслав-Хмельницького відділення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Переяслав-Хмельницького управління Державної казначейської служби України про стягнення пені, касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду у складі судді Кушнової А.О. від 20 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів Пилипенко О.Є., Глущенко Я.Б., Шелест С.Б. від 10 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Спільне українсько-великобританське товариство з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» (далі - Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Переяслав-Хмельницького відділення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі - Інспекція), Переяслав-Хмельницького управління Державної казначейської служби України (далі - Управління), в якому просило стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню в розмірі 1448786, 62 грн.

Обґрунтовуючи позовну заяву, зазначало, що відповідачі у визначені законодавством строки не вжили дій з метою підготовки висновку та відшкодування суми бюджетного відшкодування, а відтак на таку суму заборгованості бюджету нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року, адміністративний позов задоволено частково: стягнуто з Державного бюджету України через Переяслав-Хмельницьке управління Державної казначейської служби України Київської області на користь Спільного українсько-великобританського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» пеню в сумі 1179319,04 грн. за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість по податкових деклараціях з податку на додану вартість за листопад 2014 року та грудень 2014 року; в іншій частині у позові відмовлено.

Приймаючи вказане рішення, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що допущені порушення щодо строку подання висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню, зумовлює нарахування пені на суму бюджетної заборгованості.

Не погоджуючись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, Інспекція подала касаційну скаргу, в якій просила їх скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що в Управління були відсутні підстави для перерахування на рахунок позивача сум бюджетного відшкодування за відповідний період.

У відзиві на касаційну скаргу позивач з твердженнями Інспекції про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права не погодився та зазначив, що після закінчення установлених чинним законодавством строків для процедури перевірки наявності у платника права на бюджетне відшкодування у результаті невчинення компетентними органами належних дій, невідшкодовані суми перетворюються на суму бюджетної заборгованості , на яку нараховується пеня.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що 2 грудня 2014 року позивачем подано декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року, в якій заявлено до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку податок на додану вартість у сумі 1934631 грн., 20 січня 2015 року позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року, в якій заявлено до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку податок на додану вартість у розмірі 901100 грн.

Довідками документальних позапланових виїзних перевірок правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість від 19 лютого 2015 року №26/15-01/25564175 та від 20 березня 2015 року №47/15-01/25564175 позивачу підтверджено бюджетне відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника за листопад та грудень 2014 в загальній сумі 2835731 грн.

25 серпня 2016 року Інспекцією сформовано висновки за №22-07, №23-07, згідно з якими на підставі декларацій за листопад 2014 року та грудень 2014 року підлягають відшкодуванню з бюджету на поточний рахунок за звітні податкові періоди 1116968,58 грн. та 901100 грн. відповідно. Вказані висновки отримані Управлінням 30 серпня 2016 року, а перерахування коштів на банківський рахунок позивача здійснено 31 серпня 2016 року.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до пунктів 200.7, 200.10 та 200.11 цієї статті платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки: або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Згідно з пунктом 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Системне тлумачення наведених норм підтверджує висновок про те, що контролюючий орган зобов'язаний протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, провести камеральну перевірку або протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки, провести документальну перевірки, та до спливу п'яти робочих днів після закінчення такої перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням відповідної суми, а орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу зобов'язаний перерахувати кошти на рахунок платника податків. Невідшкодовані протягом визначених статтею 200 ПК строків суми податку на додану вартість вважаються заборгованістю бюджету, а тому на таку суму нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

З огляду на встановлення судами попередніх інстанцій обставин, що свідчать про недотримання суб'єктами владних повноважень визначених статтею 200 ПК України строків відшкодування сум податку на додану вартість, правильним є висновок про нарахування на таку суму заборгованості пені.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною третьою статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.С. Пасічник

Судді: І.А. Васильєва

В.П. Юрченко