Справа № 803/1756/17
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2018-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року ОСОБА_1Справа № 803/1756/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шепталовій А.П.,

за участю представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до Публічного акціонерного товариства «Електротермометрія» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі ОСОБА_1 ОУПФУ, позивач) звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства «Електротермометрія» (далі ПАТ «Електротермометрія», відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у розмірі 581 783,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду № 21-1 від 19.12.2003 року, ПАТ «Електротермометрія» не відшкодувало (не покрило) відповідачу фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на підставі пунктів «а», «б»- «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 581 783,84 грн. за період з лютого по листопад 2017 року включно. Просить стягнути з ПАТ «Електротермометрія» на користь Луцького обєднаного управління ПФУ Волинської області заборгованість у розмірі 581 783,84 грн., яка виникла в результаті недотримання порядку відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Підтвердили, що в надісланому відповідачеві листі від 19.01.2017 року №1137/03-15 помилково зазначено про переплату за 2016 рік в сумі 311 164,13 грн. та в сумі 353 624,67 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПАТ «Електротермометрія» є юридичною особою, перебуває на обліку в Луцькому обєднаному управлінні ПФУ Волинської області як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а тому, на підставі пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зобовязане проводити відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Частиною третьою статті 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду.

Статтею 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, обєктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що за відповідачем рахуються пенсіонери, яким пенсія призначена і виплачується відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У відповідності до пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Пунктами 6.2, 6.4, 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду № 21-1 від 19.12.2003 року (з наступними змінами та доповненнями), встановлено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах. Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем проведено нарахування та направлено ПАТ «Електротермометрія» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з січня 2017 року по листопад 2017 року по пенсіонерах, які перебували в трудових відносинах з відповідачем (а.с. 8-64).

Таким чином, за період з лютого по листопад 2017 року включно позивачем було фактично витрачено на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», 581 783,84 грн., що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та довідками-розрахунками сум заборгованості, наданими позивачем (а.с. 6) та доказами вручення розрахунків за листопад 2017 року (а.с. 116, 117) в тому числі карткою особового рахунку (а.с. 86-89).

Також дані обставини підтверджуються помісячною-довідкою-розрахунком з лютого по листопад 2017 року з переліком всіх бувших працівників ПАТ «Електротермометрія» (а.с. 98).

Посилання представника відповідача в судовому засіданні на пропущення шестимісячного строку звернення до суду до уваги не береться з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 99 КАС України (у редакції, що діяла на момент звернення до суду) для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають субєкту владних повноважень право на предявлення передбачених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 122 КАС України (у редакції від 15.12.2017 року) для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають субєкту владних повноважень право на предявлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень.

Згідно пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (у редакції станом на 01.01.2016 року) підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду № 21-1 від 19.12.2003 року, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини пятнадцятої статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Таким чином, на підставі аналізу вищезазначених норм права суд дійшов висновку, що у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини пятнадцятої статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 99 КАС України (у редакції, що діяла на момент подання до суду), не застосовуються.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 року (справа № 21-3122а15).

В судовому засіданні представник відповідача заявила, що УПФ повинно було зменшити суму відшкодувань за позовом на суму переплати за 2016 рік, що вбачається з супровідного листа УПФ до відповідача (а.с. 8). В судовому засіданні представники позивача вказали, що в даному листі зазначення переплати є помилковим, а слід читати що це є фактичні витрати відповідача за 2016 рік по списках №1 311 164,13 грн. та №2 353 624,67 грн., а всього на загальну суму 664 788,80 грн. що підтверджується долученою до матеріалів позову відомістю (переліком) платіжних доручень відповідача до УПФ про сплату коштів на доставку пільгових пенсій (а.с. 110-111), з якого вбачається, що в 2016 році всього підприємством було сплачено за 2016 рік 445 199,20 грн. Сплачена сума є значно меншою фактичних витрат проведених УПФ за цей же період.

Крім того з переліку рішень Волинського окружного адміністративного суду в справах за позовом УПФ до відповідача по стягненню заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій починаючи з 2013 року по даний час (а.с. 90) вбачається, що з відповідача всього було стягнуто 1 743 954,87 грн. заборгованості, з яких з врахуванням закінчення терміну розстрочки підлягало до сплати станом на грудень 1 518 015 грн., а сплачено за цей період лише (328 616,58 + 79 369,59 + 69 214,00 + 445 199,20 + 454 269,75) = 1,3 млн. грн.

Крім того, посилання представника відповідача на постанову Верховного Суду від 02.06.2015 року в справі №21-166/15 з аналогічних правовідносин де застосовано 6-ти місячний строк звернення стягнення заборгованості, не є підставним, оскільки в даній постанові висловлена правова позиція не про застосування такого строку, а щодо різного порядку календарної черговості зарахування пенсійним органом коштів від підприємств по стягненню відшкодування витрат і коштів по недоїмці, пені та фінансових санкціях, що виникли при заборгованості сплати відшкодування витрат.

Отже, всупереч статті 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» відповідачем не вжито заходів для відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з лютого по листопад 2017 року, у звязку з чим у відповідача виникла перед органом Пенсійного фонду заборгованість по сплаті цих платежів у розмірі 581 783,84 грн.

Доказів сплати заборгованості відповідачем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у відповідача перед ОСОБА_1 обєднаним управлінням ПФУ Волинської області з лютого по листопад 2017 року включно існує заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 581 783,84 грн., яка на день розгляду справи не сплачена та повинна бути стягнута із боржника на користь позивача.

Керуючись статтями 205, 229, 243, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Електротермометрія» на користь Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області заборгованість по відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, за період з лютого по листопад 2017 року включно у розмірі 581 783,84 грн. (пятсот вісімдесят одна тисяча сімсот вісімдесят три гривні 84 копійки).

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області (43005, Волинська область, місто Луцьк, проспект Президента Грушевського, будинок 1, ).

Відповідач ОСОБА_5 акціонерне товариство «Електротермометрія» (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, будинок 40, ).

Головуючий суддя С.Ф. Костюкевич

Повне рішення суду складено 07.02.2018 року.

Згідно з оригіналом:

Суддя С.Ф. Костюкевич