Справа № 826/16990/16
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року № 826/16990/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Бояринцевої М.А. при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю.

за участі представників сторін:

від позивача - Поєдинка А.А.,

від відповідача - не з"явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю авіаційно-транспортне агентство "Крунк"
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю авіаційно-транспортне агентство «Крунк» звернулося до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 18 серпня 2016 року № та № .

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Податковий кодекс України, Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727, та зазначає, що Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві протиправно застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю авіаційно-транспортного агентства «Крунк» штрафні санкції, оскільки датою сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання слід рахувати первісне звернення позивача до контролюючого органу про зарахування переплати авансових внесків з податку на прибуток, а не дата оформлення висновку відповідачем про зарахування.

Представник відповідача в судові засідання не з'явився, заперечень чи пояснень по суті заявлених позовних вимог не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві за результатами проведеної камеральної перевірки з питання своєчасності сплати податків до бюджету складено акт від 29 липня 2016 року № 188/26-55-12-05, яким встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю авіаційно-транспортним агентством «Крунк» термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України в розмірі 853 896 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивач подав заперечення від 8 серпня 2016 року № 184 до акту про результати камеральної перевірки, про результати розгляду яких контролюючий орган повідомив листом від 12 серпня 2016 року № 27854/10/26-55-12-05.

На підставі складеного акту перевірки Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 18 серпня 2016 року № , яким за затримку на 34 календарні дні сплати грошового зобов'язання в розмірі 773 106 грн. зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю авіаційно-транспортне агентство «Крунк» сплатити штраф у розмірі 20 %, що складає 154 621,20 грн. за платежем: податок на прибуток, код платежу 11021000;

- від 18 серпня 2016 року № , яким за затримку на 1 та 6 календарних днів сплати грошового зобов'язання в розмірі 80 790 грн. зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю авіаційно-транспортне агентство «Крунк» сплатити штраф у розмірі 10 %, що складає 8 079 грн. за платежем: податок на прибуток, код платежу 11021000.

Не погоджуюсь з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 21 жовтня 2016 року № 22619/10/26-15-10-01-35 залишено без змін податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 18 серпня 2016 року № та № , а первинну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю авіаційно-транспортного агентства «Крунк» від 26 серпня 2016 року № 196 (вх. від 26 серпня 2016 року № 35051/10) без задоволення.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Згідно із ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку в межах своїх повноважень.

У відповідності до пунктів 49.1, 49.2 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Відповідно до пункту 57.1. статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 49.18.3 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Пунктом 294.2 статті 294 ПК України встановлено, що податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

З урахуванням наведеного суд приймає до уваги позицію позивача, що строк подачі декларації з податку на прибуток за 2014 рік закінчується 2 березня 2015 року.

Згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства від 26 лютого 2015 року № за 2014 рік, Товариством з обмеженою відповідальністю авіаційно-транспортним агентством «Крунк» самостійно визначило податкове зобов'язання в розмірі 861 927 грн. та авансовий внесок, що підлягає сплаті щомісячно в розмірі 71 827 грн.

Як встановлено під час розгляду справи, податкові зобов'язання з податку на прибуток сплачувалися наступним чином: 11 березня 2015 року позивачем сплачено 8 031,01 грн., згідно платіжних доручень № 3319, № 3320, № 3416; 12 березня 2015 року позивачем сплачено 8 000 грн., згідно з платіжним дорученням № 101 від 12 березня 2015 року.

При цьому, суд зазначає про необгрунтованість висновків відповідача щодо порушення терміну сплати грошового зобов'язання в частині сплачених 8 000 грн., оскільки термін сплати грошових зобов'язань, згідно декларації з податку на прибуток за 2014 рік, закінчується 12 березня 2015 року.

В акті перевірки та в рішенні про результати розгляду первинної скарги вказано, що грошове зобов'язання в розмірі 72 790 грн. сплачено 17 березня 2015 року, згідно з податковою декларацією з податку на прибуток підприємства (річна) № від 17 березня 2015 року (з затримкою 6 днів). При цьому, доказів на підтвердження своєї позиції відповідачем не надано.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 11 березня 2015 року позивач звернувся до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з проханням зарахувати переплату авансових внесків з податку на прибуток у сумі 854 510 грн. в рахунок податку на прибуток.

Згідно з актом звіряння розрахунків платника від 17 березня 2015 року № 2872-20, від 19 березня 2015 року № 3142-20 на картці позивача 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» обліковується заборгованість в сумі 845 895,99 грн.; на картці позивача з податку 11024000 «Авансові внески з податку на прибуток підприємств» обліковується переплата в сумі 854 510,72 грн.

Згідно з актом звіряння розрахунків платника від 31 березня 2015 року № 4064-20 на картці позивача 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» обліковується заборгованість в сумі 773 105,99 грн. та пеня в розмірі 358,96 грн.

2 квітня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю авіаційно-транспортне агентство «Крунк» звернулося до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві з проханням надати відповідний висновок.

Листом від 17 квітня 2015 року за № 24577/10/26-55-20-04 Державна податкова інспекція у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві повідомила позивача, що кошти в сумі 854 510 грн. 14 квітня 2015 року перераховано на рахунок податку на прибуток приватних підприємств, згідно з висновком № 4725-20 від 9 квітня 20015 року.

Згідно з актом звіряння розрахунків платника від 17 квітня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю авіаційно-транспортним агентством «Крунк» погашено податковий борг в розмірі 789 137 грн., сплачено пеню в розмірі 25 521,97 грн. та за платником податку обліковується переплата в розмірі 65 882,04 грн.

Пунктом 137.3. статті 137 ПК України визначено, що відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 57.1 1 статті 57 та 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

Відповідно до пункту 87.1. статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 43.4 ПК України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

При цьому, суд зазначає, що платник податків не може нести відповідальність за порушення строків сплати самостійно визначених грошових зобов'язань, враховуючи необхідність часу для проведення певної процедури щодо перерахування грошових коштів з одного рахунку на інший.

Враховуючи, що із проханням зарахувати переплату авансових внесків з податку на прибуток у сумі 854 510 грн. в рахунок податку на прибуток позивач звернувся до контролюючого органу до закінчення граничного строку сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання, згідно з податковою декларацією за 2014 рік, суд приходить до висновку про виконання позивачем свого обов'язку по сплаті податку на прибуток та відсутність підстав щодо застосування до позивача штрафних санкцій.

Разом з тим, як встановлено під час розгляду справи, висновок щодо зарахування суми авансових внесків з податку на прибуток в рахунок погашення податкового зобов'язання з податку на прибуток поданий відповідачем до органу казначейської служби з порушенням строку, визначеного пунктом 43.4 статті 43 ПК України.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина перша статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду справи відповідач не навів обставин та доказів, які б свідчили про правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю авіаційно-транспортне агентство "Крунк" задовольнити повністю.

2. Визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 18.08.2016 № .

3. Визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 18.08.2016 № .

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю авіаційно-транспортного агентства "Крунк" (, м. Київ, вул. Кіквідзе, 12) судові витрати у розмірі 2440 (дві тисячі чотириста сорок) грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (, м. Київ, вул. Лєскова, 2).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст постанови складений 5 лютого 2018 року.