Справа № 824/681/17-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/681/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

31 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання протиправним розпорядження та забов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

11 вересня 2017 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області, в якому просив:

-визнати протиправним розпорядження ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області від 19 травня 2017 року №53-ОС Про призначення ОСОБА_2 в частині зазначення підстав для призначення його на посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури;

-зобовязати ОСОБА_6 районну державну адміністрацію Чернівецької області внести зміни в зазначене розпорядження, зазначивши в ньому призначення ОСОБА_2 на посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації в порядку переведення, з посади начальника відділу містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації;

-стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 судові витрати.

20 жовтня 2017 року позивачем до Чернівецького окружного адміністративного суду подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить:

-визнати протиправним розпорядження ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області від 19 травня 2017 року №53-ОС Про призначення ОСОБА_2П. в частині зазначення підстав для призначення його на посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури шляхом звільнення з посади начальника відділу містобудування та архітектури районної адміністрації в порядку переведення, згідно пункту 5 статті 36 Кодексу законів про працю України;

-зобовязати ОСОБА_6 районну державну адміністрацію Чернівецької області змінити текст розпорядження №53-ОС від 19 травня 2017 року та внести зміни в зазначене розпорядження, яким призначити 22 травня 2017 року ОСОБА_2, державного службовця 5 (п'ятого) рангу, на посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури районної адміністрації в порядку переведення, згідно статті 41 Закону України "Про державну службу" та частини першої статті 32 Кодексу законів про працю України;

-стягнути з відповідача на корить ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її з підстав, викладених в ній.

Представники відповідача заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду скасувати, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 13.05.2016 року розпорядженням ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області №73-ос ОСОБА_2 поновлено на посаді начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури районної державної адміністрації ( а.с.9-16).

Розпорядженням від 19 травня 2017 року №53-ОС голови ОСОБА_6 районна державна адміністрація Чернівецької області, керуючись статтею 41 Закону України Про державну службу, призначила 22 травня 2017 року ОСОБА_2, державного службовця 5 (п'ятого) рангу, на посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури районної державної адміністрації, звільнивши з посади начальника відділу містобудування та архітектури районної державної адміністрації в порядку переведення, згідно пункту 5 статті 36 Кодексу законів про працю України (а.с. 40, 51).

З вказаним рішенням позивач ознайомився 22 травня 2017 року.

Позивач, не погоджуючись з формулюванням тексту розпорядження від 19 травня 2017 року №53-ОС, висловив свою особливу думку й просив відкоригувати текст розпорядження відповідно до поданої ним заяви від 24 квітня 2017 року№12/1003, а саме: другий абзац розпорядження замінивши слово звільнивши на слово перевівши з посади начальника відділу містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області у зв'язку із реорганізацією відділу містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області в порядку переведення відповідно до статі 41 Закону України Про державну службу.

17.07.2017 року ОСОБА_2 звернувся до голови ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області з заявою, в якій просив надати відповідь чи були внесені корективи в розпорядження №53-ОС від 19 травня 2017 року Про призначення ОСОБА_2П. (а.с.41).

ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області від 17 серпня 2017 року №01-26/12 позивача повідомлено про те, що до розпорядження від 19 травня 2017 року №53-ОС "Про призначення ОСОБА_2П." коректив внесено не було. В листі зазначено, що на думку ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області підстав для внесення корективів до вищезгаданого розпорядження немає (а.с.42).

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача, звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваним в частині рішенням жодних трудових прав, свобод або інтересів позивача не було порушено, що свідчить про безпідставність заявленого ним позову, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 24.02.2017 року ОСОБА_6 районною державною адміністрацією Чернівецької області прийнято розпорядження №69 Про внесення змін до структури районної державної адміністрації, затвердженої розпорядженням районної державної адміністрації від 08 червня 2016 року №190 Про внесення змін та затвердження структури районної державної адміністрації (а.с.31).

Даним розпорядженням ліквідовано відділ містобудування та архітектури з чисельністю 3 штатні одиниці, виведено зі штатного розпису посаду начальника відділу містобудування та архітектури 1 штатна одиниця і посади головного спеціаліста відділу містобудування та архітектури 2 штатні одиниці, введено до штатного розпису посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури - 1 штатна одиниця та посаду головного спеціаліста сектору з питань містобудування та архітектури 1 штатна одиниця.

У зв'язку із змінами у структурі районної державної адміністрації, 28 лютого 2017 року ОСОБА_6 районною державною адміністрацією Чернівецької області листом №01-26/12-122 персонально попереджено ОСОБА_2, що після закінчення 2-х місячного терміну з моменту ознайомлення із персональним попередженням, він підлягатиме звільненню з роботи відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України Про державну службу з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Відповідно до статті 49-2 Кодексу законів про працю України ОСОБА_6 районною державною адміністрацією Чернівецької області одночасно із попередженням запропоновано позивачу вакантні посади:

1) завідувача сектору з питань містобудування та архітектури районної державної адміністрації;

2) головного спеціаліста сектору з питань містобудування та архітектури районної державної адміністрації;

3) головного спеціаліста архівного відділу районної державної адміністрації;

4) спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника (а.с. 33).

ОСОБА_2 ознайомлюватися під підпис із персональним попередженням про звільнення відмовився, про що відповідачем складено відповідний акт від 28 лютого 2017 року.

Заявою від 24 квітня 2017 року ОСОБА_2 надав згоду на призначення його на посаду завідувача сектором з питань містобудування та архітектури ОСОБА_6 райдержадміністрації в зв'язку з реорганізацією відділу містобудування та архітектури ОСОБА_6 райдержадміністрації в порядку переведення (а.с.34).

Листом від 24 квітня 2017 року №01-26/4-293 ОСОБА_6 районна державна адміністрація Чернівецької області звернулась до Чернівецької обласної державної адміністрації, в якому відповідно до статті 11 Закону України Про місцеві державні адміністрації, пункту 5 статті 22 та статті 41 Закону України Про державну службу просила погодити призначення ОСОБА_2 на посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури районної державної адміністрації, звільнивши його з посади начальника відділу містобудування та архітектури районної державної адміністрації в порядку переведення відповідно до пункту 5 статті 36 Кодексу законів про працю України (а.с.39).

Листом від 11 травня 2017 року №01.48/41-793 Чернівецькою обласною державною адміністрацією повідомлено ОСОБА_6 районну державну адміністрацію Чернівецької області про погодження призначення ОСОБА_2 на посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації та його звільнення з посади начальника відділу містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації відповідно до норм чинного законодавства (а.с.38).

12 травня 2017 року управління регіонального розвитку, містобудування та архітектури Чернівецької обласної державної адміністрації повідомило ОСОБА_6 районну державну адміністрацію про погодження ОСОБА_2 на посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації в порядку переведення з посади начальника відділу містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації (а.с.19).

Розпорядженням від 19 травня 2017 року №53-ОС ОСОБА_6 районна державна адміністрація Чернівецької області, керуючись статтею 41 Закону України Про державну службу, призначила 22 травня 2017 року ОСОБА_2, державного службовця 5 (п'ятого) рангу, на посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури районної державної адміністрації, звільнивши з посади начальника відділу містобудування та архітектури районної державної адміністрації в порядку переведення, згідно пункту 5 статті 36 Кодексу законів про працю України (а.с. 40, 51).

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підставою звернення позивача до суду є, на його думку, неправильне формулювання розпорядження ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області від 19 травня 2017 року №53-ОС, оскільки фактично позивач не припиняє трудовий договір з відповідачем, а призначений в порядку переведення на запропоновану йому посаду.

Згідно розпорядження ОСОБА_6 районної державної Чернівецької області №69 від 24.02.2017 року «Про внесення змін до структури районної державної адміністрації», ліквідовано відділ містобудування та архітектури з чисельністю 3 штатні одиниці, виведено зі штатного розпису посаду начальника відділу містобудування та архітектури 1 штатна одиниця і посади головного спеціаліста відділу містобудування та архітектури 2 штатні одиниці та утворено сектор з питань містобудування та архітектури з чисельністю 2 штатні одиниці, введено до штатного розпису посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури - 1 штатна одиниця та посаду головного спеціаліста сектору з питань містобудування та архітектури 1 штатна одиниця.

Відповідно до розяснень Міністерства юстиції України про гарантії працівників у разі ліквідації або реорганізації підприємства, установи, організації від 25.01.2011 року, ліквідація - це така форма припинення юридичної особи, при якій припиняються всі її права та обов'язки. У разі ліквідації вся чисельність працівників скорочується та весь штат працівників ліквідується. При реорганізації юридична особа також припиняється.

Водночас, можливість для звільнення працівників у разі реорганізації підприємства, допускається тільки за умови скорочення штату або чисельності працівників. Право визначити чисельність і штат працівників належить тільки власникові або уповноваженому їм органу.

Тобто, фактично, в даному випадку мала місце реорганізація шліхом ліквідації одного із структурних підрозділів, а саме відділу містобудування та архітектури в сектор з питань містобудування та архітектури, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення процедури ліквідації, а саме створення ліквідаційної комісії, призначення голови ліквідаційної комісії, повідомлення профспілкового органу про майбутню ліквідацію.

Положеннями статті 43 Конституції України закріплено, зокрема, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні умови праці та на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Приписами ст. 4 КЗпП України встановлено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.

Згідно ч. 4 ст. 36 КЗпП України, у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Приписами пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України Про державну службу встановлено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою субєкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Згідно розпорядження від 19 травня 2017 року №53-ОС ОСОБА_6 районна державна адміністрація Чернівецької області, керуючись статтею 41 Закону України Про державну службу, призначила 22 травня 2017 року ОСОБА_2, державного службовця 5 (п'ятого) рангу, на посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури районної державної адміністрації, звільнивши з посади начальника відділу містобудування та архітектури районної державної адміністрації в порядку переведення, згідно пункту 5 статті 36 Кодексу законів про працю України (а.с. 40, 51).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що п. 5 ст. 36 КЗпП України визначені підстави для припинення трудового договору, в результаті чого трудові відносини працівника з підприємством, установою, організацією припиняються.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наміру позивача припинити трудовий договір на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, а саме заяви з проханням звільнити позивача з посади в порядку переведення для продовження роботи в іншій установі, підприємстві, організації та лист відповідної установи, підприємства, організації з проханням звільнити позивача з роботи в порядку переведення до іншої установи, підприємства, організації з зазначенням про взяті зобов'язання щодо працевлаштування позивача.

Відповідно до частини першої статті 32 Кодексу законів про працю України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що в даних правовідносинах відсутні підстави для застосування п. 5 ст. 36 КЗпП України, який визначає підстави припинення трудового договору, оскільки в даному випадку має місце скорочення чисельності працівників (штату), а тому відповідач мав би не припинити з ОСОБА_2 трудовий договір на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, а зазначити в розпорядженні від 19 травня 2017 року №53-ОС призначення ОСОБА_2 на посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації в порядку переведення з посади начальника відділу містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації.

Крім того, відповідно до ст. 41 Закону України «Про державну службу» (в редакції на момент прийняття оскаржуваного рішення) державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обовязкового проведення конкурсу:

1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби;

2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Державний службовець, призначений на посаду без конкурсу, не може бути переведений на вищу посаду державної служби без проведення конкурсу.

Переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу були запропоновані рівнозначні та нижчі, ніж він займав до моменту видання розпорядження від 19 травня 2017 року №53-ОС, посади в новоствореному секторі з питань містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації, що також підтверджує факт того, що в даному випадку мало місце переведення позивача з посади начальника відділу містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації на посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем неправомірно застосовано при звільненні ОСОБА_2 п. 5 ст. 36 КЗпП України, оскільки відбулась не ліквідація підприємства, установи, організації, а змінилась структура чисельності штату, у звязку з чим на позивача поширюються норми ст. 41 Закону України «Про державну службу» та ст. 32 КЗпП України, що відповідним чином мало бути відображено в розпорядженні ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області від 19 травня 2017 року №53-ОС Про призначення ОСОБА_2П..

На підставі вищевикладеного, підлягає визнанню протиправним розпорядження ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області від 19 травня 2017 року №53-ОС Про призначення ОСОБА_2П. в частині зазначення підстав для призначення позивача на посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури та відповідно, колегія суддів вважає необхідним зобовязати ОСОБА_6 районну державну адміністрацію Чернівецької області внести зміни до абзацу другого розпорядження ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області від 19.05.2017 року №53-ОС "Про призначення ОСОБА_2П.", зазначивши в ньому призначення ОСОБА_2 на посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області в порядку переведення з посади начальника відділу містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області з дотриманням норм трудового законодавства.

При цьому, суд апеляційної інстанції в мотивувальній частині постанови здійснив аналіз та надав оцінку правовим підставам звільнення позивача та прийшов до висновку, що ОСОБА_2 не підлягає звільненню на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, а мав би бути переведений в порядку ст. 41 Закону України «Про державну службу» та ст. 32 КЗпП України, що має бути враховано субєктом владних повноважень при внесенні змін до розпорядження ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області від 19.05.2017 року №53-ОС "Про призначення ОСОБА_2П.", оскільки внесення відповідних змін належить до дискреційних повноважень ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області.

Щодо розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачем сплачено судовий збір при поданні адміністративного позову до Чернівецького окружного адміністративного суду - у розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією №19866417-1 від 11 вересня 2017 року та при поданні апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду - у розмірі 704 грн., що підтверджується квитанцією №30 від 25 листопада 2017 року.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1344 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 134 КАС України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В заяві про уточнення позовних вимог від 20 жовтня 2017 року позивач просить стягнути з ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області судові витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем до суду першої інстанції надано акт №1 виконаних робі від 19.10.2017 року та довідку-розрахунок від 18.10.2017 року, яким визначено розмір компенсації в сумі 2500 грн., де зазначено, що ОСОБА_2 сплатив адвокату ОСОБА_3 зазначену суму в повному обсязі.

Однак, колегія суддів зазначає, що вимога про стягнення витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження отримання, зокрема, квитанції, касового ордеру, зарахування на картковий рахунок з відповідним призначенням, адвокатом ОСОБА_3 сплаченої позивачем суми, у звязку з чим в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання протиправним розпорядження та забов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним розпорядження ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області від 19.05.2017 року №53-ОС "Про призначення ОСОБА_2П." в частині зазначення підстав для призначення ОСОБА_2 на посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури.

Зобов'язати ОСОБА_6 районну державну адміністрацю Чернівецької області внести зміни до абзацу другого розпорядження ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області від 19.05.2017 року №53-ОС "Про призначення ОСОБА_2П.", зазначивши в ньому призначення ОСОБА_2 на посаду завідувача сектору з питань містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області в порядку переведення з посади начальника відділу містобудування та архітектури ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1344 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_6 районної державної адміністрації Чернівецької області.

В стягненні витрат на правову допомогу відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 лютого 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8