Справа № 360/1907/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 360/1907/17 Суддя (судді) першої інстанції: Унятицький Д.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції на рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування та визнання недійсною постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати постанову про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2017 року даний адміністративний позов - задоволено.

Скасовано постанову інспектора управління патрульної поліції м. Києва роти батальйону №2 Корнієнка Є.О. від 24 серпня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_4 закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та постанови нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до норм статті 286 КАС України (в редакції від 15 грудня 2017 року) адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

На виконання вимог зазначеної статті дану справу терміново призначено до слухання в порядку письмового провадження з повідомленням учасників справи. Ані відзиву на апеляційну скарги, ані заперечення на відзив від сторін не надходило.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, колегія суддів також погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З досліджених колегією суддів матеріалів справи вбачається, що 24 серпня 2017 року інспектором роти № 4 батальйону №3 УПП в м. Києві Корнієнко Є.О. складено постанову серії АР № 474566 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 126 КУпАП та до останнього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови інспектором патрульної поліції стало те, що позивач 24 серпня 2017 року о 15 годині 20 хвилин га 74 км а/д Київ-Ковель керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху.

Вважаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана позивачем постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч.1 ст. 126 Кодексу про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка» тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.п. а) п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 1 статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: <…> правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, <…> частини перша, друга і третя статті 122, стаття 126 <…>.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 статті 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачі у справі зобов'язані довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Як встановлено судом першої інстанції, інспектор УПП м. Києва роти батальйону №2 Корнієнко Є.О. склав постанову серії АР №745566 від 24 серпня 2017 року про застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.126 КУпАП за те, що він 24 серпня 2017 року о 15 годині 20 хвилин керував транспортним засобом, мопедом Дельта, на 74 км автодороги Київ-Ковель без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив ПДР України. Дане правопорушення зафіксоване , інспектором УПП м. Києва не в автоматичному режимі.

Позивач же наполягає на тому, що в цей день він не був присутнім на 74 км автодороги Київ-Ковель, а знаходився в с.Раска Бородянського району Київської області.

На підтвердження порушення позивачем ПДР відповідач не надав до суду жодного доказу, з якого вбачалося би, що вказаним в оскаржуваній постанові транспортним засобом керував саме позивач. Так, до матеріалів справи не надано жодного документа на підтвердження особи водія. Також нічим не підтверджено, що мопед Дельта належить саме позивачу. В постанові інспектором зазначено, що такий факт підтверджується наявними базами. Суду не зрозуміло, що таке наявні база та де вони містяться, як і не зрозуміло яким чином можна в будь-якій базі підтвердити інформацію щодо незареєстрованого транспортного засобу, адже інспектором в постанові вказано, що мопед не мав номерного знаку (не зареєстрований). Також суд відзначає, що інспектором не було відібрано жодних пояснень з приводу вчиненого правопорушення ані в самого позивача, ані в будь-яких свідків.

Крім того, суду є незрозумілим, чому уповноваженою посадовою особою на виконання вимог статті 285 КУпАП не було вручено копію постанови у справі про адміністративне правопорушення особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивача неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою ст. 126 КУпАП, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Вказані обставини та наведені у сукупності факти свідчать про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Отже, доводи апелянта не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 272, 286, 308, 315, 316, 321 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.