Справа № 337/2446/17
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бессарабової Т.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповівдача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1, до заступника начальника Запорізької митниці Міндоходів України ОСОБА_4, місце знаходження: м. Запоріжжя, вул..Кремлівська, б.12, про визнання незаконною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2017р. позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який мотивує тим, що 08.10.2013р. заступником начальника Запорізької митниці Міндоходів ОСОБА_4 за результатами розгляду протоколів про порушення митних правил від 19.08.2013р. його було притягнуто до адміністративної відповідальності, зокрема, по факту скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.469 МК України, винесено постанову №0214/11200/13 про накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00грн.; по факту скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, винесено постанову №0213/11200/13 про накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00грн. Вважає вказані постанови незаконними, оскільки при вирішенні справ про адміністративне правопорушення неправильно застосовані норми матеріального права щодо класифікації ввезеного ним на територію України транспортного засобу в якості автомобіля некомерційного призначення, посилання на те, що транспортний засіб ним було ввезено в режимі «транзиту», вважає безпідставним.

Просить визнати дії заступника начальника Запорізької митниці Міндоходів України ОСОБА_4 неправомірними та скасувати постанови №0214/11200/13 від 08.10.2013р. за ч.2 ст.469 МК України та №0213/11200/13 від 08.10.2013р. за ч.3 ст.470 МК України.

Також просить поновити строк звернення до суду з цим позовом, посилаючись на те, що справи про порушення митних правил були розглянуті і оскаржувані постанови винесені у його відсутність. Про існування оскаржуваних постанов йому стало відомо від Хортицького ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області лише 07.07.2017р., у зв'язку з чим строк їх оскарження пропущений ним з поважних причин.

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 12.07.2017р. адміністративний позов був залишений без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2017р. ухвала Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 12.07.2017р. скасована, справа направлена до суду для продовження розгляду.

Ухвалою судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя Бондаренко І.В. від 21.09.2017р. за вказаним адміністративним позовом відкрито провадження.

13.10.2017р. до суду надійшли заперечення відповідача, в яких він позов не изнав повнстю та зазначив, що твердження позивача про те, що він дізнався про наявність вказаних постанов лише 07.07.2017р. є хибними і спростовуються матеріалами справи, згідно яких копії оскаржуваних постанов були направлені позивачу 10.10.2013р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримані адресатом особисто 21.10.2013р. Крім того, 22.11.2013р. Запорізькою митницею Міндоходів копії оскаржуваних постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності були направлені до примусового виконання до Хортицького ВДВС, яким були відкриті відповідні виконавчі провадження. Отже, позивач достовірно знав про наявність оскаржуваних постанов ще в 2013 році, але звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом лише в липні 2017 року, пропустивши встановлений КУпАП 10-денний строк для оскарження постанов про накладання адміністративних стягнень без поважних причин. Також зазначено, що в розумінні митного законодавства транспортний засіб «BMW 330», реєстраційний номер (LT) GJM556, підпадає під визначення «товари», яке міститься в ст.4 МК України, і відповідно до листа Чернігівської митниці Міндоходів від 07.08.2013р. був ввезений на митну територію України 10.02.2013р. в зоні діяльності митного посту «Нові-Яриловичі» Чернігівської митниці по смузі «зелений коридор» в митному режимі «транзит» саме ОСОБА_3 Відповідно до вимог ст. 95 МК України, ОСОБА_3 повинен був вивезти даний автомобіль з України до 21.02.2013р. Однак, згідно інформації ЄАІС Держмитслужби України станом на 12.10.2017р. вказаний автомобіль за межі митної території України не вивезено, в інший митний режим не поміщений, документів, що підтверджували б факт аварії, дію обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб не надано. Отже, ОСОБА_3 перевищено 10-денний строк транзитного перевезення даного транспортного засобу і підстав для задоволення його позову немає.

08.11.2017р. до суду надійшов відзив представника позивача ОСОБА_1 на вказані заперечення, в яких він зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 31.03.2015р. дано офіційне тлумачення ст.469 Митного кодексу України і зазначив, що користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поиміщені в митний режим тимчасового ввезення (на 365днів) на митну територію України, не є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.469 МК України. Вважає, що вчинене начебто ОСОБА_3 правопорушення мало місце 21.02.2013р. і не є триваючим. Максимальний строк вивезення автомобіля з митної території України припадає на 21.02.2013р. і згідно з вимогами ст. 467 МК України стягнення за таке правопорушення мало бути накладено до 21.07.2013р., що свідчить про те, що відповідач пропустив строк для накладання штрафу.

15.12.2017р. у звязку із звільненням судді Бондаренко І.В. у відставку вказана адміністративна справа передана судді Мурашовій Н.А. і ухвалою суду від 18.12.2017р. її розгляд розпочатий спочатку в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.01.2018р. підготовче провадження у даній адміністративній справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та відзиві на заперечення відповідача. Додатково суду пояснив, що автомобіль марки «BMW 330» з іноземною реєстрацією 10.02.2013р. був ввезений на територію України невідомою особою. ОСОБА_3 цей автомобіль не ввозив, ним не користувався. Жодних відповідних доказів цьому немає. Крім того, відповідач пропустив строк ддя накладання адміністративного стягнення, взагалі не врахував, що за ст.469 МК України з урахуванням рішенн КСУ від 31.03.2015р. не можна притягати до адміністративної відповідальності. Позивач при винесенні постанов присутній не був, про час та місце розгляду справи належним чином не повідомлявся, належність позивачу в поясненнях від імені ОСОБА_3 та в протоколах про адміністративні правопорушення підпису особи нічим не доведена. Про наявність постанов про накладання адміністративного стягнення позивач дізнався лише в липні 2017р. в органах ДВС. Поважною причиною пропуску встановленого законом строку для звернення до суду з цим позовом вважає необізнаність позивача про вказані постанови. Просить поновити строк звернення до суду з цим позовом та позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі з підстав, викладених в запереченнях, та додатково пояснила, що правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.469 МК України та за ч.3 ст.470 МК України, підтверджується сукупністю наданих суду документів, які повністю спростовують доводи позивача, що він не ввозив вказаний автомобіль на митну територію України в режимі транзит та не передавав його в користування іншій особі. Зокрема, ці доводи спростовуються інформацією митних органів та особистими поясненнями ОСОБА_3 від 19.08.2013р., в яких він повністю визнав свою причетність до вказаних правопорушень. Крім того, матеріалами справи належним чином підтверджено, що позивач був обізнаний про розгляд вказаних справ 08.10.2013р., оскільки 19.08.2013р. отримав копії протоколів про адміністративне правопорушення, написав власноруч пояснення на них, заяв про відкладання розгляду справ не подавав, розгляд дійсно відбувся у його відсутність, але копії оскаржуваних постанов він особисто отримав 21.10.2013р., що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Тому в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та в задоволенні позову просить відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву ОСОБА_3 такою, що підлягає залишенню без розгляду, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 99, ч.1 ст.100 КАС України (в редакції, що діяв на час виникнення спірних правовідносин) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

15.12.2017р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим КАС України викладено в новій редакції.

Відповідно до пп.10 п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення КАС України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р.) справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, ч.1, ч.3 ст.122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.1,4 ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Крім того, згідно з ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Суд зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

При цьому, залишення позову без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, з'ясуванні причин пропуску цього строку та підстав для визнання цих причин поважними.

Як правило, поважними причинами за чинним законодавством визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається з позовною заявою, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами своєчасного звернення до суду за захистом порушеного права.

Судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стали два протоколи про адміністративні правопорушення, а саме №0213/11200/13 за ч.3 ст.470 МК України (перевищення встановленого ст.95 МК України строку транзитного перевезення транспортного засобу) та №0214/11200/13 за ч.2 ст. 469 МК України (розпорядження транспортним засобом без дозволу митного органу).

Вказані протоколи складені уповноваженими посадовими особами Запорізької митниці 19.08.2013р. При цьому, позивач ОСОБА_3 був ознайомлений з ними та отримав їх копії в день їх складання, надавав окремі письмові пояснення з приводу викладених в них обставин та підтвердив, що повідомлений про дату, час та місце розгляду справ про адміністративні правопорушення, який відбудеться 08.10.2013р. о 15.30 та о 16.00 год. за адресою: м.Запоріжжя, вул.Кремлівська, 12, каб.№101. Вказані обставини він підтвердив своїм особистим підписом (арк..52,55,87,90,98).

Однак, як встановлено судом, ОСОБА_3 для участі в розгляді вказаних справ про адміністративні правопорушення в зазначений день та час не прибув за невідомими причинами, заяв про відкладання розгляду не подав.

Постанови про накладання на нього адміністративного стягнення були винесені 08.10.2013р. у його відсутність і їх копії направлені на адресу позивача АДРЕСА_1, рекомендованим листом з повідомленням про вручення (вих.№12-35/1572, №12-35/1571) та отримані позивачем 21.10.2013р. (арк.83,116).

Вказані обставини підтверджуються наданими відповідачем письмовими доказами матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, тому приймає їх за основу при винесенні судового рішення.

При цьому, суд враховує, що позивач та його представник жодним чином не спростували вказані обставини. Їх посилання на те, що наявність оскаржуваних постанов позивач дізнався лише 07.07.2017р. в органах ДВС, суд вважає безпідставним. Такі доводи обєктивно спростовуються вищевикладеними обставинами та відповідними доказами.

Отже, про наявність постанов про накладання на нього адміністративних стягнень від 08.10.2013р. позивач ОСОБА_3 достовірно дізнався після отримання 21.10.2013р. їх копій, у звязку з чим 10-денний строк оскарження вказаних постанов повинен обчислюватись з 22.10.2013р.

Таким чином, суд вважає, що позивач звернувся до суду з даним позовом 11.07.2017р. з пропуском встановленого законом 10-денного строку.

При цьому, підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними і відповідно поновлення цього строку суд не знаходить, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження наявності та обґрунтованості дійсних, істотних, об'єктивних та непереборних перешкод чи труднощів для своєчасного звернення до суду, у звязку з чим суд вважає клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом необґрунтованим.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним позовну заяву ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Керуючись ст.529 МК України, ст.289 КУпАП, ст.2,5,9,72-79,90,122,123,240,242-243,248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до заступника начальника Запорізької митниці Міндоходів України ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 05.02.2018р.

Суддя Н.А.Мурашова

31.01.2018