Справа № 334/5306/17(2-а/334/480/17)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 лютого 2018 року справа № 334/5306/17(2-а/334/480/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.,

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2017 року (суддя 1-ї інстанції Добрєв М.В., місце складання м. Запоріжжя, дата прийняття 27.11.2017р.) у справі № 334/5306/17 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити та нарахувати належний розмір пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій з відмови у призначенні з 12.07.2017 р. пенсії за віком відповідно ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком; зобов'язання призначити пенсію за віком з 12.07.2017 р. відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2017р.0позов задоволено.

На вказане рішення суду відповідачем подано апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачу призначена пенсія за віком (як вид пенсії), а законодавством не передбачено призначення пенсії повторно, а можливо перехід з одного виду пенсії на іншій.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 15.10.1997р. Позивач перебуває на обліку в УПФУ, отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка з 01.01.2004 р. обчислена за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У зв'язку з досягненням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", 12.07.2017 р. позивачем подана до УПФУ заява про призначення пенсії за віком на загальних підставах.

Відповідачем листом від 01.08.2017р. №213/Ч-9 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з тих підстав, що позивач вже отримує пенсію за віком.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що пенсія зі зниженням пенсійного віку - це спеціальна пенсія для конкретного кола осіб, а загально визначена пенсія для всіх категорій осіб - пенсія за віком.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з 15.10.1997р. Позивач перебуває на обліку в УПФУ, отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка з 01.01.2004 р. обчислена за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У зв'язку з досягненням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", 12.07.2017 р. позивачем подана до УПФУ заява про призначення пенсії за віком на загальних підставах.

Відповідачем листом від 01.08.2017р. №213/Ч-9 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з тих підстав, що позивач вже отримує пенсію за віком.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

З 15.10.1997р. позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка з 01.01.2004 р. обчислена за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, позивачем реалізовано право на призначення пенсії.

В подальшому, після призначення пенсії, позивач має право звернутись до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення його на інший вид пенсії.

Приписами ст.. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) та ст.. 6 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Тобто, законодавець надав вичерпний перелік видів пенсій, які можуть бути призначені особі відповідно до Закону № 1058.

За приписами ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Пенсія за віком на загальних підставах та пенсія за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону №1058, а Закон України "Про пенсійне забезпечення" визначає лише право особи на пільгову пенсію.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено такі види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За приписами ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

З аналізу наведених норм випливає, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміною виду пенсії, що визначені ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У справі, що розглядається, у позивача відсутні підстави та він не виявив бажання перейти з одного виду пенсії на інший, оскільки він претендує на пенсію в межах одного виду - пенсію за віком, а отже і відсутні підстави здійснювати призначення вже раніше призначеної пенсії та всі пов'язані з призначенням пенсії нарахування.

Крім того, частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що визначена частиною 2 статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовується лише у випадку переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Оскільки позивач з 15.10.1997р. отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка є різновидом пенсії за віком, підстави для призначення чи переведення позивача на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в порядку, визначеному ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні відсутні.

За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку щодо задоволення апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Щодо посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного суду України щодо таких правовідносин, а саме постанова від 29.11.2016р. №21-6331а15, колегія суду зазначає, що в даному рішення суду і міститься правова позиція щодо спірних правовідносин при переведенні з одного виду пенсії на інший.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321,322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2017 року у справі № 334/5306/17 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити та нарахувати належний розмір пенсії - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова складена і підписана 01.02.2018р.

Головуючий суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник