Справа № 607/6804/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/11965/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.

за участю секретаря судового засідання Торкот Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2017 року ухвалену суддею Сташків Н.М. в місті Тернопіль у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та спонукання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі ОУПФ) про визнання дій протиправними та зобов'язання поновити виплату пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що отримувала пенсію лише до 01 квітня 2017 року, оскільки після її виїзду на постійне місце проживання до США виплату пенсії було припинено. У зв'язку із цим вона подала до відповідача заяву про поновлення виплати раніше призначеної пенсії, починаючи з 01 квітня 2017 року, однак, у поновленні її виплати відповідачем відмовлено, про що надано відповідь № 131/Т-11 від 14 квітня 2017 року. З цих підстав позивач просила зобов'язати відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії, починаючи з 01 квітня 2017 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив з того, що з дня набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу орган Пенсійного фонду має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, в якій вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги сторона відповідача покликається на те, що скарга позивача розглянута ОУПФУ відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» і за результатами розгляду звернення йому надана письмова відповідь про відсутність підстав для поновлення виплати пенсії. Лист-відповідь не може вважатись актом індивідуальної дії. Крім того, поскільки позивач постійно проживає на території США, а відповідних договорів з державою не укладено, то вимоги безпідставні.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 20 вересня 2016 року позивачем оформлено виїзд на постійне місце проживання в США, у зв'язку з чим 10 жовтня 2016 року вона подала до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області заяву про припинення виплати пенсії з 11 листопада 2016 року.

З 01 квітня 2017 року виплату пенсії позивачу припинено.

В подальшому представник позивача ОСОБА_2 звернулася до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з заявою про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1

14 квітня 2017 року Тернопільським ОУПФ ОСОБА_2 надано відповідь № 131/Т-11, в якій зазначено, що у зв'язку з виїздом ОСОБА_1 на постійне проживання у США та з огляду на відсутність укладеного між Україною і США договору щодо пенсійного забезпечення, підстав для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 немає. Також роз'яснено право захищати свої інтереси в суді.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу орган ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що з дня набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 в позивача виникають правові підстави для відновлення виплати пенсії.

Вказана позиція суду апеляційної інстанції відповідає неодноразовій практиці ВСУ викладених у постановах від 12, 19 травня та 6 жовтня 2015 року (справи №№ 21-168а15, 21-180а15, 21-2427а15, 21-2419а15).

З приводу доводів відповідача, що лист не являється ні нормативно-правовим актом ні актом індивідуальної дії і його скасовувати неможливо, то місцевий суд подібного і не вирішував, а визнав правомірно протиправними дії щодо відмови у поновленні виплати пенсії позивачу.

Відносно відсутності укладеного між Україною і США договору щодо пенсійного забезпечення, то на час виникнення спірних правовідносин, законодавство подібного не вимагає.

Отже, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2017 року у справі № 607/6804/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 30.01.2018 року.