Справа № 820/11856/13-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2018 Київ К/9901/2803/18 820/11856/13-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 у справі №820/11856/13-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Харківська бісквітна фабрика» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про скасування податкових повідомлень-рішень.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Харківська бісквітна фабрика» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкових повідомлень-рішень від 19.11.2013 № та №.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 11.12.2013 позов задовольнив повністю. Скасував податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 19.11.2013 № та від 19.11.2013 № .

Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19.02.2014 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2013 залишив без змін.

Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у місті Харкові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів подала касаційну скаргу на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 у справі № 820/11856/13-а, в якій просила скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення про відмову в позові повністю.

В обґрунтування своїх вимог відповідач зазначив про порушення судами при вирішенні спору норм процесуального та матеріального права, а саме статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час постановлення оскаржених рішень) та підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 138.1, 138.8 статті 138, пункту 200.3, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального Головного Управління Міндоходів було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Харківська бісквітна фабрика» з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2011 рік та податку на додану вартість за період березень, травень 2011 року з Приватною Фірмою «Творче об'єднання «Матрікс» (); з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2011 рік та податку на додану вартість за березень, червень, серпень, вересень 2011 року з ТОВ «Політрейд-С» (код за ); з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2012 рік та податку на додану вартість за період з травень-грудень 2012 року, січень-березень 2013 року з ТОВ НВП «Спеценергосервіс» (); з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2012 рік та податку на додану вартість за лютий-червень 2012 року з ТОВ «Химтрейд» (), за результатами якої складений акт перевірки від 05.11.2013 №149/42-00-10/00377265.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення пункту 201.4, пункту 201.6 статті 201 Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим завищено податковий кредит на загальну суму 134080,67грн;

- пункту 200.3, пункту 200.4 статті 200 Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим завищено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість на суму 134080,67грн;

- пункту 134.1 статті 134, підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим завищено витрати на суму 527879,00грн.

Обґрунтовуючи свою позицію, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів посилалась на те, що господарські операції між ПАТ «Харківська бісквітна фабрика» та його контрагентами ТОВ «Політрейд-С» (код за ), ТОВ НВП «Спеценергосервіс» (), ТОВ «Химтрейд» () не спричиняють реального настання правових наслідків.

На підставі акта перевірки Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального Головного Управління Міндоходів 19.11.2013 прийняті податкові повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємства на загальну суму 155755,00грн, у т.ч. за основним платежем 113701,00грн, за штрафними санкціями 42054,00грн та № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на загальну суму 134080,67грн, з яких не відшкодовано на момент перевірки 38162,94грн, відшкодовано на момент перевірки 95917,73грн.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст операцій.

Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій з придбання позивачем у ТОВ «Політрейд-С» сировини (кокосової стружки, маку, кориці, сушеного винограду тощо), у ТОВ «Химтрейд» миючих засобів очищення виробничого обладнання та поверхонь в харчовій промисловості та запасних частин до устаткування, у ТОВ НВП «Спеценергосервіс» монтажних робіт та послуг з розробки проектів технічної документації, судові інстанції встановили, що вони є реальними та підтверджуються долученими позивачем до матеріалів справи належним чином оформленими копіями документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій, а саме: видаткових накладних; податкових накладних; довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей; товарно-транспортних накладних; банківських виписок; актів приймання виконаних робіт форми КБ-2в, довідок про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3, підсумкових відомостей, документів, що свідчать про господарський характер понесених позивачем витрат.

На момент вчинення спірних операцій ТОВ «Політрейд-С», ТОВ «Химтрейд», ТОВ НВП «Спеценергосервіс» були зареєстровані в установленому законом порядку та мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Право ТОВ НВП «Спеценергосервіс» на здійснення господарської діяльності, що пов'язана із створенням об'єктів архітектури, підтверджено ліцензією Міністерства регіонального розвитку та будівництва України Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області (згідно додатку № 1 та додатку № 2 до неї) строком дії з 28.02.2011 по 08.02.2015 (серія АГ № 574819); дозволом на продовження робіт підвищеної небезпеки, виданим Територіальним управлінням Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Харківській області № 098.11.63-45.21.4 строком дії з 21.02.2011 по 15.02.2015; висновком № 20-163 від 29.12.2011 щодо можливості виконання налагоджувальних робіт на паливовикористовувальному обладнанні, виданим Територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Харківській області строком дії до 29.12.2014.

Посилання відповідача на невідповідність сформованих Публічним акціонерним товариством «Харківська бісквітна фабрика» витрат та податкового кредиту податковим зобов'язанням його постачальників - ТОВ «Політрейд-С», ТОВ «Химтрейд», ТОВ НВП «Спеценергосервіс», як на підставу для висновку про заниження позивачем зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість суди відхилили.

Адже, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати контрагентом у ланцюгу постачання податку до бюджету, а відтак якщо останній не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку або мінімізував свої податкові зобов'язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на отримання податкової вигоди у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Наведене правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах: від 01.06.2010 у справі за позовом Приватного підприємства «Армавір» до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва, третя особа - Головне управління Державного казначейства України у м. Києві, про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення; від 31.01.2011 у справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення; від 31.01.2011 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВІК» до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, які мають враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суди попередніх інстанцій встановили, що донарахування позивачу грошових зобов'язань з податку на прибуток та зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість здійснено відповідачем за господарськими операціями з ТОВ «Політрейд-С», ТОВ НВП «Спеценергосервіс», ТОВ «Химтрейд», реальність яких досліджена судами.

Донарахування позивачу грошових зобов'язань за господарськими операціями з ПФ «ТО «Матрікс», щодо реальності взаємовідносин з яким у податкового органу виникли сумніви, не відбулося, що податковим органом не заперечується, а тому посилання у касаційній скарзі на фіктивність господарських відносин з ПФ «ТО «Матрікс» на правильність висновків судів попередніх інстанцій при перевірці оспорюваних податкових повідомлень-рішень не впливають.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 у справі №820/11856/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.М. Шипуліна

Судді Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк