Справа № 807/1577/17
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2018 року м. Ужгород№ 807/1577/17
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Цапфел Е.О.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,- представник адвокат ОСОБА_2

відповідача: Закарпатська митниця Державної фіскальної служби України - представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби, яким просить:

1.Визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці Державної фіскальної служби №987-о від 14.11.2017 року «Про особовий склад»;

2. ОСОБА_4 ОСОБА_5 на займаній посаді;

3.Допустити негайне виконання рішення суду про поновлення на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця;

4. В порядку статті 267 КАС України зобовязати відповідача - Закарпатську митницю Державної фіскальної служби у встановлений законом строк звіт про виконання судового рішення.

Позов обгрунтований тим, за період з 2015 року, а саме: з першого поновлення на посаді й по 14.11.2017 року позивач працював в Закарпатській ДФС на різних посадах. Однак, за наслідками апеляційного розгляду постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.08.2017 року, згідно ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 року, наказом від 14.11.2017 року № 987-0 його було звільнено із займаної посади у зв'язку із закінченням строку трудового договору відповідно до п.2 ст. 36 КЗпП України. Тобто у зв'язку із скасуванням підстав для поновлення позивача, та визнання судом правомірним звільнення, яке мало місце 10.04.2015 року, і був виданий оскаржуваний наказ, яким було оформлено припинення трудових правовідносин між позивачем та Закарпатською митницею ДФС. Позивач вважає звільнення здійснене з грубим порушенням вимог статті 39-1, 40, КЗпП України, оскільки строкові трудові договори за весь час з 2015 року переукладалися неодноразово, а тому вважаються такими , що укладені на невизначений строк. Крім того, звільення проведено у період його тимчасової непрацездатності, на підставі чого оскаржуваний наказ вважає протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з мотивів викладених в позовній заяві та просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву, мотивуючи наступним. Так, у звязку із скасуванням постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.08.2017 року у справі №807/744/15, в частині визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу Закарпатської митниці ДФС від 10 квітня 2015 року № 398-0 «Про звільнення ОСОБА_1.» та про поновлення ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС або рівнозначній їй посаді, відпали підстави для видання наказу від 18.08.2017 №700-о про поновлення на роботі ОСОБА_1 виданого на виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.08.2017 року №807/744/15. У зв'язку із скасуванням підстав для поновлення позивача, та визнання судом правомірним звільнення, яке мало місце 10.04.2015 року, був виданий оскаржуваний наказ від 14.11.2017 року №987-о, яким було оформлено припинення трудових правовідносин між позивачем та Закарпатською митницею ДФС. При цьому, як наголошує представник відповідача, вказаний наказ не вказує на нове звільнення позивача, оскільки оскаржуваний наказ від 14.11.2017 року №987-о, був виданий з метою приведення стану трудових правовідносин у відповідність до наказу Чопської митниці Міндоходів про звільнення позивача від 10.04.2015 року №398-о, який був визнаний правомірним постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 року.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи суд приходить до наступного висновку.

15.12.2017 року набрав чинності ОСОБА_6 України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017року №2147-VIII, яким внесено зміни до КАС України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з нормами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.08.2017 року справа № 807/744/15 було встановлено, що з 13 грудня 2013 року позивач працював на посаді старшого державного інспектора кінолога відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Чопської митниці Міндоходів, що стверджується копією трудової книжки позивача ( а.с.9-14).

Наказом відповідача за № 142-о від 30.01.2015 року , призначено у порядку переведення позивача з 01 лютого 2015 року на посаду головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням відповідача тимчасово, на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку основного працівника (ОСОБА_7М.) до дня його фактичного виходу з відпустки, як особу яка зарахована до кадрового резерву на цю посаду, звільнивши з посади старшого державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Чопської митниці Міндоходів.

18 лютого 2015 року наказом відповідача за № 68-кв відповідно до статті 179 КЗпП та статті 18 Закону України "Про відпустки", позивачеві було надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18 лютого 2015 року по 01 березня 2015 року .

Наказом відповідача за № 109-кв від 27 лютого 2015 року, відповідно до п.3 статті 25 Закону України "Про відпустки ", позивачеві було надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною з 02 березня 2015 року по 24 лютого 2016 року, у зв'язку з тим, що дитина потребує домашнього догляду.

Відповідно до наказу відповідача за № 398-0 "Про звільнення ОСОБА_1Й." від 10 квітня 2015 року , позивача - головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням відповідача, призначеного тимчасово, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника (ОСОБА_7М.) звільнено із займаної посади 14 квітня 2015 року, у зв'язку із закінченням строку трудового договору, відповідно до п. 2 статті 36 КЗпП України.

Наказом начальника Закарпатської митниці ДФС від 10 квітня 2015 року № 442-кв «Про припинення відпустки для догляду за дитиною», у звязку із закінченням строку трудового договору, з 14 квітня 2015 року припинено позивачу відпустку для догляду за дитиною без збереження заробітної плати, надану наказом начальника Закарпатської митниці ДФС від 27 лютого 2015 року № 109-кв «Про надання відпустки для догляду за дитиною».

Вказаною постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.08.2017 року справа № 807/744/15 визнано протиправними та скасовані накази Закарпатської митниці ДФС № 442-кв від 10.04.2015 року «Про припинення відпустки по догляду за дитиною» та наказ № 398-0 від 10.04.2015 року «Про звільнення ОСОБА_1Й.», поновлено на посаді головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС або на рівнозначну посаді. Постанова в частині поновлення на посаді талія Й.Й. підлягає до негайного виконання (а.с.21-24).

На виконання вказаної постанови, 14.08.2017року був виданий виконавчий лист №807/744/15 та 16.08.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Закарпатській області ОСОБА_8 відкрито виконавче провадження №54517641, згідно якого боржнику - Закарпатській митниці ДФС необхідно було поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС або на рівнозначну посаду з 15 квітня 2015 року ( а.с.25).

На виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.08.2017 року №807/744/15 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.08.2017 року ВП №54517641 , був виданий наказ Закарпатської митниці від 18.08.2017 року №700-о, відповідно до якого скасовано п.1 наказу Закарпатської митниці ДФС від 10.04.2015 №398-о «Про звільнення ОСОБА_1Й.» та поновлено ОСОБА_1 з 15.04.2015 року на посаді головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС, тимчасово, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника (ОСОБА_9М.) до дня її фактичного виходу з відпустки (а.с.26).

Як встановлено судом, в подальшому, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 року, апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС задоволено частково, зокрема, скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року у справі № 807/744/15 в частині задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу Закарпатської митниці ДФС від 10 квітня 2015 року № 398-0 «Про звільнення ОСОБА_1.» та про поновлення ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС або рівнозначній їй посаді, та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову. (а.с.27-29).

При цьому колегія суддів дійшла до висновку щодо правомірності та обґрунтованості проведеного звільнення позивача у зв`язку із закінченням строку трудового договору та з дотриманням процедури звільнення відповідно до КЗпП України.

Таким чином, у звязку із скасуванням постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.08.2017 року у справі №807/744/15, в частині визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу Закарпатської митниці ДФС від 10 квітня 2015 року № 398-0 «Про звільнення ОСОБА_1.» та про поновлення ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС або рівнозначній їй посаді відпали підстави для видання вищевказаного наказу від 18.08.2017 року №700-о про поновлення на роботі ОСОБА_1.

У зв'язку із скасуванням підстав для поновлення позивача, та визнання судом правомірним звільнення, яке мало місце 10.04.2015 року , був виданий оскаржуваний наказ від 14.11.2017 року №987-о, яким було оформлено припинення трудових правовідносин між позивачем та Закарпатською митницею ДФС ( а.с.8).

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що наведені фактичні обставини вказують, що дії відповідача по виданню наказу від 14.11.2017 року №987-о є правомірними на підставі наступного.

Так, згідно ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п.5 ст.254 чинного на дату виникнення спірних правовідносин КАС України, постанова або ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду, набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.14 чинного на дату виникнення спірних правовідносин КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Крім того, згідно ч.1 ст.255 чинного на дату виникнення спірних правовідносин КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, у звязку із скасуванням апеляційним судом підстави для поновлення позивача на роботі, та визнання правомірним звільнення його у звязку із закінченням строкового трудового договору, Закарпатська митниця ДФС правомірно видала наказ щодо оформлення припинення трудових правовідносин.

При цьому, вказаний наказ не вказує на нове звільнення позивача, оскільки оскаржуваний наказ від 14.11.2017 року №987-о, був виданий з метою приведення стану трудових правовідносин у відповідність до наказу Чопської митниці Міндоходів про звільнення позивача від 10.04.2015 року №398-о, який був визнаний правомірним постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 року №876/9214/17, і тому посилання позивача на застосування до даних обставин статті 39-1 КЗпП України є помилковим.

Щодо посилання позивача на його звільнення з роботи в період його тимчасової непрацездатності, то ч.3 ст.40 КЗпП України встановлює таку заборону лише у випадках звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, тобто з підстав, передбачених ст.ст. 40, 41 КЗпП України (п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України), а позивача звільнено за п. 2 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, яка викладена в Постанові № 6-19цс14 від 02.04.2014 року та ВАСУ у справі № 807/2729/14

Крім того, як слідує з копії лікарняного листка, який міститься в матеріалах справи( а.с. 7), то початок лікування позивача припадає на день звільнення, і як пояснив представник позивача , про даний лікарняний відповідачу не відомо, і , виходячи з обставин звільнення, позивач взнавши про наказ про звільнення, в той же день звернувся до лікаря. І тому вважати що звільнення відбулося під час перебування на лікарняному підстав немає.

За таких обставин, суд констатує, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки у разі його незгоди із постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 року та її правовими наслідками, він має право подати відповідну касаційну скаргу, що і було ним зроблено і про що свідчить її копія , надана представником позивача у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно зі статтею 2 частиною 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи дії та рішення відповідача, як субєкта владних повноважень у спірних правовідносинах щодо видання наказу Закарпатської митниці Державної фіскальної служби №987-о від 14.11.2017 року «Про особовий склад", суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. В позові ОСОБА_1 до Закарпатська митниця Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Закарпатський окружний адміністративний суд до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_6

Повний текст рішення складено та підписано 07 лютого 2018 року.