Справа № 2а/2370/2801/12
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2018 Київ К/9901/450/18 2а/2370/2801/12

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бившевої Л.І.

суддів: Хохуляка В.В., Шипуліної Т.М.

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бімар» (далі - Товариство) на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 28.08.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бімар» до Державної податкової інспекції у місті Черкасах Черкаської області ДПС (далі - Інспекція) про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В:

31.07.2012 Товариство звернулось до суду із позовом до Інспекції, у якому просило: визнати протиправними дії Інспекції, що виявились у проведенні зустрічної звірки Товариства щодо документального підтвердження господарських відносин з ТОВ «Торгбудкомплекс ЛТД» за період з 01.01.2012 по 31.01.2012, результати якої оформлені актом від 17.07.2012 № 483/22-14/37715371; визнати протиправними дії Інспекції, що виявились у проведенні зустрічної звірки Товариства щодо документального підтвердження господарських відносин з ТОВ «Торгбудкомплекс ЛТД» за період - жовтень, грудень 2011 року, результати якої оформлені актом від 19.07.2012 № 493/22-14/37715371.

На обґрунтування зазначених позовних вимог Товариство послалося на те, що в Інспекції не було правових підстав для проведення зустрічної звірки, оскільки запитів на наданні інформації та їх документального підтвердження за своїм місцезнаходженням, надісланих Інспекцією рекомендованим листом з повідомленням про вручення, позивач не отримував. Також Товариство посилалось на те, що зустрічна звірка не є перевіркою платників податків та у разі неможливості її проведення письмовий документ, який складається за її результатами (акт), не може містити у собі висновків посадових осіб податкового органу про порушення суб'єктом господарювання вимог чинного законодавства, у тому числі і про реальність, повноту, достовірність господарських операцій такої особи.

Суди встановили, що 02.04.2012 та 08.05.2012 Інспекція склала та направила рекомендованим листом з повідомленням про вручення на ім'я керівника Товариства запити № 17577/23-215 та № 4982/22-2119 відповідно про надання пояснень та їх документального підтвердження при взаємовідносинах з постачальником ТОВ «Торгбудкомплекс ЛТД» у січні 2012 року та у жовтні 2011 року, у яких відповідно до підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, пункту 71.1 статті 71, пункту 73.3 статті 73, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України викладено прохання надати пояснення та їх документальне підтвердження для з'ясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідним відображенням у податкових деклараціях результатів операцій по господарських відносинах з платниками податків за жовтень 2011 року та за січень 2012 року. Також у зазначених запитах вказано про те, що згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України ненадання документів та їх документального підтвердження є підставною для документальної позапланової перевірки. Запит від 02.04.2012 був вручений позивачу нарочно, а від 08.05.2012 - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Суди встановили, що Товариство витребувану інформацію Інспекції не надав. Також, суди встановили, що працівниками Інспекції неодноразово здійснювались виходи за податковою адресою Товариства: м. Черкаси, вул. Смілянська, 44, кім. 312, за результатами яких складені акти встановлення місцезнаходження юридичної особи від 07.03.2012 № 253/15-2, від 16.05.2012 № 173/15-3, від 06.07.2012 № 361/15-3, за результатами яких Товариство за такою адресою відсутнє. Згідно довідки про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 06.07.2012 № 738 фактичне місцезнаходження Товариства не встановлено. 17.07.2012 Інспекція склала акт № 483/22-14/37715371 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства щодо документального підтвердження господарських відносин з ТОВ «Торгбудкомплекс ЛТД» за період з 01.01.2012 по 31.01.2012. 19.07.2012 Інспекція склала акт № 493/22-14/37715371 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства щодо документального підтвердження господарських відносин з ТОВ «Торгбудкомплекс ЛТД» за період - жовтень, грудень 2011 року.

Не погоджуючись із діями Інспекції, Товариство звернулося до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Черкаський окружний адміністративний суд постановою від 28.08.2012 у задоволенні позову відмовив повністю.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22.10.2013 рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Товариство оскаржило рішення судів першої та апеляційної інстанції до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 09.12.2013 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 № 1401-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, статтю 125 Конституції України викладено в редакції, згідно з якою Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 № 2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017, Кодекс адміністративного судочинства викладено в новій редакції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2018 у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бившева Л.І. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Хохуляк В.В., Шипуліна Т.М.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 25.01.2018 прийняв касаційну скаргу Товариства до провадження та визнав за можливе проведення попереднього розгляду справи.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України.

У пункті 61.1 статті 61 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Відповідно до пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Положеннями підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) надано право платникам податків оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), надані контролюючими органами роз'яснення.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення контролюючими органами зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1232 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

Наказом ДПА України від 22.04.2011 № 236 затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, відповідно до положень пункту 4.4 яких (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (далі - Журнал реєстрації довідок/актів) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України. При подальшому залученні суб'єкта господарювання (посадових осіб суб'єкта господарювання) до проведення зустрічної звірки відповідальний підрозділ органу ДПС забезпечує проведення такої звірки.

Зі змісту наведених правових норм слідує, що дії з проведення зустрічної звірки та з оформлення результатів зустрічної звірки актом про неможливість проведення зустрічної звірки є, по суті, виконанням службовими особами своїх обов'язків, тобто проведення зустрічних звірок є лише процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником податкового законодавства у рамках податкового контролю.

Оскільки дії з проведення зустрічної звірки платника та зі складення акту про неможливість проведення зустрічної звірки не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків, то висновок судів про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є правильним.

Таким чином, доводи Товариства, викладені в касаційній скарзі, про те, що в Інспекції не було правових підстав для проведення зустрічної звірки, є безпідставними та не спростовують висновків, наведених у постанові Черкаського окружного адміністративного суду від 28.08.2013 та ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013, тому у задоволенні його касаційної скарги слід відмовити.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Товариства підлягає залишенню без задоволення, а постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 28.08.2013 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359, підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бімар» залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 28.08.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна