Справа № 815/4215/17
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/4215/17

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Романішина В.Л.

при секретарі: Апексімова І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Баско» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017р. ТОВ «Баско» звернулось в суд із позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500030/2017/000025/2 від 5.07.2017р..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що4.07.2017р. вони звернулися до Одеської митниці ДФС з метою митного оформлення товару за митною декларацією за №UA500030/2017/009610 та додали до неї усі необхідні документи, які підтверджують митну вартість товару за ціною договору.

За результатами перевірки поданої митної декларації Одеською митницею ДФС митним постом «Одеса-порт» 5.07.2017р. прийнято рішення за №UA500030/2017/000025/2 про коригування митної вартості товарів та визначення її митної вартості за резервним методом. В результаті коригування загальна вартість товару збільшилася наступним чином: початкова вартість всього товару згідно митної декларації (Пв) дорівнює 201474,31грн.; вартість товару з рахуванням рішення про коригування митної вартості товару (Вк) дорівнює 239371,93грн.; різниця вартості (за формулою Пв-Вк) складає - 37 897,62грн: (додаткове ПДВ).

Крім того, Одеською митницею ДФС 5.07.2017р. прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA500030/2017/00187, якою відмовлено у митному оформлені товарів.

Підставою для прийняття таких рішень стали висновки митного органу про виявлені розбіжності в поданих документах, зокрема: у наданих до митного оформлення документах відсутня будь-яка інформація щодо включення/невключення даних складової митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; ціна товару вказана в інвойсі відмінна від ціни товару, вказаної в декларації країни відправлення. Крім цього, в експортній декларації вказано умови поставки, які відрізняються від заявлених до митного оформлення. Документи (контракт, інвойс та пакувальний лист) мають ідентичний номер, що може вказувати на не справжність вказаних документів

На думку позивача, зауваження, викладені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товарів, є формальними і їх не можна віднести до таких, що можуть бути підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), оскільки вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.

За таких обставин, на думку позивача, твердження Митниці є необґрунтованими, а рішення про коригування митної вартості є незаконним.

Посилаючись на вищевказане позивач просив позов задовольнити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500030/2017/00025/2 від 5.07.2017р..

Стягнуто з Одеської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Баско» 1600 (одна тисяча шістсот) грн. судового збору.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку прозалишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що декларант надав усі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору, а тому у митного органу були відсутні обґрунтовані підстави для прийняття рішення про коригування такої вартості товару за резервним методом.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано під час апеляційного розгляду справи, що позивачем 4.07.2017р. подано до Одеської митниці ДФС митну декларацію (МД) за №UA500030/2017/009610 та додано до неї документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 8.04.2017р. №XF170408T1; рахунок-фактура (інвойс) від 6.05.2017р. №XF170506T1; митну декларацію країни відправлення від 14.05.2017р. №00423568 та інші документи.

Під час проведення митного контролю, працівниками митного органу було вказано, що на їх думку, декларантом можливо занижена митна вартість товарів, оскільки в поданих документах відсутня інформація щодо включення або не включення вартості упаковки та пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; ціна товару вказана у рахунку-фактурі (інвойсі) від 06.05.2017р. №XF170506T1 відмінна від ціни товару, яка зазначена у митній декларації країни відправлення від 14.05.2017р. № 00423568; у митній декларації країни відправлення від 14.05.2017р. №00423568 зазначені умов поставки товарів - CІF (географічний пункт невідомий), які відрізняються від тих, що були зазначені у митній декларації №UA500030/2017/009610 від 04.07.2017р. -CFR Одеса; документи, які підтверджують митну вартість товарів (контракт, інвойс, пакувальний лист) мають ідентичний номер, що може вказувати на несправжність (неавтентичність) наданих до митного оформлення документів.

Декларанту запропоновано, протягом десяти днів надати додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів за ціною договору, а саме: договір із третіми особами, пов'язаний з цим договором; рахунок про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі були здійснені; виписку з бухгалтерської документації. Проте, позивачем не було надано жодного з перелічених документів, оскільки на думку декларанта, усі встановлені законодавством документи вже надані.

З урахуванням викладеного та на підставі вказаних висновків, митним органом 5.07.2017р. прийнято рішення за №UA500030/2017/00025/2 про коригування митної вартості товарів та визначення митної вартості товарів за резервним методом (а.с.28-29) та картку відмови у митному оформлені товарів за №UA500030/2017/00187 (а.с.30-31).

У рішенні про коригування митної вартості товарів, митним органом визначено митну вартість за ціною 2,03 дол. США за кг. Нетто (МД) від 13.05.2017р. №UA500030/2017/006343.

Проте, позивач вказує, що вказані рішення митного органу є такими, що прийняті з порушенням норм митного законодавства, оскільки надані документи фактично підтверджують митну вартість товарів за ціною договору, а тому митний орган безпідставно запропонував надати будь-які додаткові документи, та просив вимоги задовольнити.

Перевіряючи правомірність прийняття рішення митного органу про коригування митної вартості товарів, з урахуванням підстав, з якими позивач пов'язує їх скасування, судова колегія виходить з наступного.

Спірні правовідносини, які виникли з приводу визначення митної вартості товарів регулюються Митним Кодексом України.

За правилами ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У випадках, передбачених ч.1 ст.53 МК України, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Вказаний перелік документів, визначений ч.2 ст.53 цього Кодексу.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 цього Кодексу, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

При цьому, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу (ч.2,3 ст.54 МК України).

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ч.4 ст.54 МК України).

В ч.6 ст.54 МК України вказано, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі, коли під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він приймає рішення у письмовій формі про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням таких товарів у митний режим імпорту (ч.1 ст.55 МК України).

Вищенаведені приписи митного законодавства визначають, що орган доходів і зборів у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Однак, вказані норми чітко визначаються, що основною умовою для витребування додаткових документів є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів, а саме, коли надані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, на митний орган покладається обов'язок чітко зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. При цьому на митницю також покладається обов'язок вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Надаючи оцінку рішенню митного органу про коригування митної вартості товарів, судова колегія вважає за необхідним зазначити, що в рішенні №UA500030/2017/00025/2 від 5.07.2017р. митним органом вказано, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: - у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо включення або не включення вартості упаковки та пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; ціна товару вказана у рахунку-фактурі (інвойсі) від 6.05.2017р. №XF170506T1 відмінна від ціни товару, яка зазначена у митній декларації країни відправлення від 14.05.2017р. № 00423568; - у митній декларації країни відправлення від 14.05.2017р. №00423568 зазначені умов поставки товарів - CІF (географічний пункт невідомий), які відрізняються від тих, що були зазначені у митній декларації №UA500030/2017/009610 від 4.07.2017р. -CFR Одеса; документи, які підтверджують митну вартість товарів (контракт, інвойс, пакувальний лист) мають ідентичний номер, що може вказувати на не справжність (неавтентичність) наданих до митного оформлення документів. В рішенні також вказано, що подані декларантом документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митним органом вказано, що зазначені обставини виключали можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МК України від 13.03.2012р. №4495-VI, а тому запропонували надати додаткові документи, відповідно до ст.53 цього Кодексу.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було з'ясовано та встановлено, і вказані обставини були підтвердженні в суді апеляційної інстанції, що митним органом ні під час перевірки поданих документів, ні під час доведення правомірності своїх дій та рішень в судовому порядку, не надано будь-яких допустимих доказів, які б спростували відповідність наданих декларантом документів щодо визначення митної вартості та не вказали на конкретні порушення, які на їх думку викликали сумнів у достовірності наданої інформації.

Надаючи пояснення в суді апеляційної інстанції, представник позивачка вказав, оскільки договір поставки є не прямий, тому ними і були надані відповідні документи і договір на поставку. На думку представника позивача, вказаний договір є діючим і не ким не був визнаний такий, що суперечить будь-яким нормам діючого законодавства.

Що стосується посилань митного органу на наявність в податних документах розбіжностей щодо визначення митної вартості товару, то судова колегія вважає за необхідним зазначити, що таких розбіжностей під час розгляду справи в суді встановлено не було, а представником відповідача на надано.

У доводах апеляційної скарги, митним органом вказано, що декларантом не були сплачені страхові платежі, які впливають та митну вартість товарів.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вказана сума була включена у загальну ціну товару, декларант окремо не сплачувалась, а тому вона,виходячи із умов зовнішньоекономічного договору не може впливати на митну вартість товару, визначену за ціною договору.

Вказаний висновок суду підтверджується умовами поставки, які вказані в МД №500030/2017/009610 від 4.07.2017р., а саме такою умовою є CIF - Odessa відповідно до Інкотермс.

Відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс - CIF (Cost, Insurance, Freight) - (Вартість, страхування і фрахт): продавець зобов'язаний за власний рахунок застрахувати вантаж у відповідності з договором купівлі-продажу, на умовах надання права покупцю або іншій особі, що володіє страховим інтересом відносно товару, заявляти вимоги безпосередньо до страховика, а також надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття.

Отже, з урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що позивачем страхові платежі не сплачувались, а тому вартість страхування не може впливати на правильність визначення митної вартості, що дає підстави для висновку, про необґрунтованість сумнівів митного органу.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015р. у справі №21-127а15, від 30.06.2015р. у справі №21-591а15 (814/283/14), в яких вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України зазначила, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

З урахуванням висновків Верховного Суду та на підставі встановлених обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що декларантом надані усі необхідні документи, які підтверджують вірність визначення митної вартості товару за ціною договору, а тому у митного органу не було підстав для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017р.- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 31 січня 2018р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

В.Л. Романішин