Справа № 522/16206/17
Суддя: Кравчук Т. С.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/522/19/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі, ОСОБА_2 відділу з питань призначення перерахунку та виплати пенсії про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, до відповідачів, у якому просила суд:

- визнати неправомірним та скасувати прийняте ОСОБА_2 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі розпорядження №67 від 11.07.2017 року з приводу відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки №581 від 07.07.2017 року;

- визнати дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 неправомірними;

- зобов'язати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) з розрахунку 80% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Одеської області №581 від 07.07.2017 року, починаючи з 04.07.2017 року та без обмеження її максимального розміру, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку.

Адміністративний позов мотивований тим, що з 01.09.1999 року вона працювала в органах прокуратури України та звільнена з прокуратури Одеської області з 04.07.2017 року

Також позивачка вказує, що у липні 2017 року звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, виходячи з розрахунку 80 відсотків від суми визначеної довідкою про заробітну плату № 581 від 07.07.2017 року.

Проте, рішенням № 67 від 11.07.2017 відповідач відмовив у проведенні перерахунку з посиланням на положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», а відтак позивачка вважає своє конституційне право на отримання пенсії у визначеному законодавством розмірі порушеним.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до суду надав заперечення, в яких проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, наведених у письмових запереченнях.

Вивчивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 01.09.1999 року ОСОБА_1 працювала в органах прокуратури України та звільнена з прокуратури Одеської області з 04.07.2017 року.

Розпорядженням пенсійного фонду № 179546 від 02.09.2009 року позивачка отримує пенсію, на підставі ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» у розмірі 80% від суми місячного заробітку.

10.07.2017 року позивачка звернулась до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі із заявою, в якій просила перерахувати пенсію, у звязку зі звільненням з органів прокуратури, без обмеження в розмірі 80 % від суми визначеної довідкою прокуратури області № 581 від 07.07.2017 року.

ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 11.07.2017 року №67 відмовлено позивачці у перерахунку пенсії, оскільки відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року з 01.06.2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія/щомісячне грошове забезпечення призначаються зокрема Законом України «Про прокуратуру».

При вирішенні даної справи суд виходить з того, що відповідно до статті 8 ОСОБА_3 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

Статтею 3 ОСОБА_3 України декларується, що саме права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до статті 22 ОСОБА_3 України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 ст.58 ОСОБА_3 України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.96 «Про застосування ОСОБА_3 України при здійсненні правосуддя» з огляду на положення ст.8 ОСОБА_3 України суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності ОСОБА_3 і в усіх необхідних випадках застосовувати ОСОБА_3 як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на ОСОБА_3, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Зокрема, суд безпосередньо застосовує ОСОБА_3 у разі, коли прийнятий закон суперечить їй.

У даній Постанови Пленумом Верховного Суду України звернуто увагу судів на те, що, якщо зі змісту конституційної норми випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом, суд при розгляді справи повинен застосувати тільки той закон, який ґрунтується на ОСОБА_3 і не суперечить їй.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою ОСОБА_3 України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 ОСОБА_3 України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що зміст та обсяг досягнутих працівниками прокуратури соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури мають застосовуватись норми, що визначають порядок перерахунку пенсії, яка діяла на момент призначення пенсії.

Дана правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року справа № 127/11720/14-а.

Щодо посилань відповідача на зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213, то вони є необґрунтованими з огляду на наступне.

Положення пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Крім того, відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952р. кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За загальною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Будченко проти України», «Федоренко проти України» та інші), яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, на підставі ст.1 Першого протоколу до зазначеної Конвенції підлягають захисту певні «законні (виправдані) очікування» громадян щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Так, встановлена законом система виплат (зокрема, пенсійних) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

Отже, відмовляючи у призначенні пенсії позивачці за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідач порушив зазначені соціальні права і свободи позивача, вимоги ст.ст.3,8,19,22,48, ч.1 ст.58 ОСОБА_3 України, у звязку з чим відповідні дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі суд вважає неправомірними, а прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії таким, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-9, 77, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі, ОСОБА_2 відділу з питань призначення перерахунку та виплати пенсії про визнання дій протиправними -задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати прийняте ОСОБА_2 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі розпорядження №67 від 11.07.2017 року з приводу відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки №581 від 07.07.2017 року.

Визнати дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов'язати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) з розрахунку 80% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Одеської області №581 від 07.07.2017 року, починаючи з 04.07.2017 року та без обмеження її максимального розміру, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлений 07.02.2018 року.

Суддя

30.01.18