Справа № 818/1817/17
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2018-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2018 р. Справа № 818/1817/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Шаповала М.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно відмовив позивачці в затвердженні проекту землеустрою. Єдиною визначеною законом підставою для відмови в затвердженні проекту може бути лише те, що проект не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України. Проект землеустрою ОСОБА_1 погоджено належним чином висновком Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 11.10.2017 № 5772/82-17. Але відповідач відмовив у затвердженні проекту з підстав, що не передбачені законодавством. З метою захисту своїх прав просить зобов'язати відповідача затвердити поданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
За вказаним позовом провадження у справі було відкрито 27.11.2017 року, 27.12.2017 року було задоволено відвід судді і після повторного розподілу справа була призначена до судового розгляду на 12-00 годину 24.01.2018 року, але через неявку сторін в судове засідання розгляд справи було відкладено на 10-00 годину 02.02.2018 року.
У судове засідання позивачка або її представник не зявилися, ОСОБА_1 надіслала до суду додаткове правове обґрунтування позиції по справі, у якому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила справу розглядати без її участі та встановити судовий контроль за виконанням рішення.
Представник відповідача в судове засідання не зявилась, у письмових запереченнях на позов (а.с. 42-43) та додаткових поясненнях (60-62) зазначила, що на запроектовану земельну ділянку були прийняті накази про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок учасникам АТО для індивідуального садівництва. На даний час проводиться робота по першочерговому забезпеченню земельними ділянками військовослужбовців, які беруть участь у виконання завдань щодо здійснення антитерористичної операції у східних та південно-східних областях України. Також зазначила, що зобовязання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі адміністративного судочинства. Просила відмовити в задоволенні позову.
Перевіривши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд визнає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 08.11.2017 позивачка подала до ГУ Держгеокадастру у Сумській області заяву (а.с. 8) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області. До заяви додано проект землеустрою (а.с. 9).
Суд вважає таку відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність протиправною.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 ЗК України.
Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Із наведених норм вбачається, що на стадії отримання погодженого у встановленому порядку проекту землеустрою не передбачено повноважень щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою.
Як вбачається з матеріалів справи ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області погоджено проект землеустрою позивачки та надано висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 11.10.2017 № 5772/82-17 (а.с. 12), у якому зазначено, що проект землеустрою відповідає вимогам чинного законодавства України та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.
Згідно з вимогами ч.ч. 10, 13 ст. 123 ЗК України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються, зокрема, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Відповідно до ч. 18 ст. 186 ЗК України ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб'єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України "Про землеустрій"; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.
Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб'єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження документації із землеустрою іншими органами.
Відповідно до ч. 10 ст. 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач не обґрунтував правомірність прийняття рішення щодо відмови позивачу в затвердженні проекту землеустрою та як субєкт владних повноважень не довів правомірності свого рішення.
У листі, яким позивачці відмовлено в задоволенні заяви про затвердження проекту землеустрою, відповідач посилається на наявність прийнятих наказів про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок учасникам АТО для індивідуального садівництва, а також на розробку детального плану території Бездрицької сільради. Таких підстав Земельним кодексом України не передбачено. Будь-якого посилання на вимоги нормативних актів у листі-відмові не наведено. Крім того, надання будь-яким особам дозволів на розроблення відповідних проектів землеустрою є лише первісним етапом процедури відведення земельних ділянок і не означає, що такі проекти землеустрою в наступному будуть затверджені компетентним суб'єктом влади, а земельні ділянки - передані заявникам. Проте, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області протиправно відмовило ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою. Відповідач зобовязаний або затвердити проект землеустрою, або відмовити у такому затвердженні, але на законних підставах.
Оскільки процес надання позивачці формальних відмов у затвердженні проекту землеустрою може тривати безкінечно, то в даному випадку єдиним правильним способом захисту порушеного права є зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою. Таке зобов'язання повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, який у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Також позивачка просила встановити судовий контроль за виконанням рішення. Суд вважає, що ця вимога також підлягає задоволенню, оскільки процес приватизації земельної ділянки триває більше двох років. Відповідач неодноразово протиправно, що встановлено судовим рішенням, відмовляв у задоволенні її заяв у ході приватизації. Враховуючи наведені обставини, суд на підставі ст. 382 КАС України вважає необхідним зобов'язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання ним законної сили.
На підставі ст. 136 КАС України на користь позивачки належить стягнути понесені нею судові витрати зі сплаті судового збору, сплаченого при поданні адміністративного позову до суду, в сумі 640 грн згідно з квитанцією від 24.11.2017 № 0.0.901954204.1 (а.с. 3).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про зобов'язання вчинити дії задовольнити.
Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області подати до суду звіт про виконання рішення протягом одного місяця з дня набрання ним законної сили.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал