Справа № 813/2667/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/12599/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

ОСОБА_1,

секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Промбуд сервіс» на постанову Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Гулик А.Г.), ухвалену у відкритому судовому засіданні в м.Львові о 17 год. 36 хв. 22 листопада 2017 року у справі №813/2667/17 за позовом Приватного підприємства «Промбуд сервіс» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

20.07.2017 Приватне підприємство «Промбуд сервіс» (далі Підприємство) звернулось в суд з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.07.2017.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що подані позивачем документи не підтверджують реальність здійснення господарської операції між позивачем та ПП «Секюріті Профі» з огляду на вирок Сихівського районного суду м.Львова від 19.04.2017 у справі №464/2507/17 (набрав законної сили 19.05.2017), яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво). Вироком встановлено, що ОСОБА_2 умисно 02.03.2016 став засновником, директором і головним бухгалтером ПП «Секюріті Профі». В подальшому, не маючи наміру на здійснення реальної господарської діяльності ПП «Секюріті Профі» та з метою прикриття незаконної діяльності, ОСОБА_2 упродовж березня - травня 2016 року вчиняв дії для надання податкової вигоди підприємствам реального сектору економіки з метою мінімізації ними податкових зобов'язань, зокрема, ПП «Промбуд сервіс» (). Відтак суд першої інстанції дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення відповідача № від 06.07.2017 є правомірним, а тому скасуванню не підлягає.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Підприємство подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2017 та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у вироку Сихівського районного суду м.Львова від 19.04.2017 у справі №464/2420/17 не підлягали правовій оцінці господарсько-правові відносини між позивачем та ПП «Секюріті Профі», а встановлені вироком обставини стосуються безпосередньо діяльності керівника ПП «Секюріті Профі», а не ПП «Промбуд сервіс». Вказує, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом. Також зазначає, що в акті перевірки не оспорюється факт виконання ремонтних робіт, проте зазначається, що вказані роботи не могло виконати ПП «Секюріті Профі». Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази відповідача, які б підтверджували «безоплатне одержання підприємством даних робіт від невстановлених СГД».

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не зявились, явку повноважних представників не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч.3 ст.313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги, на основі наявних у справі доказів, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, Приватне підприємство «Промбуд сервіс» зареєстровано Городоцьким районним управлінням юстиції Львівської області 30.10.2015, серед основних видів діяльності будівництво житлових і нежитлових будівель.

З 12.06.2017 по 16.06.2017 Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Промбуд сервіс» з питань дотримання вимог чинного податкового, валютного та іншого законодавства України при проведенні господарських операцій із ПП «Секюріті Профі» за результатами якої складено акт №810/13-01-14-06/40092076 від 22.06.2017.

Відповідно до висновків вказаного акта перевіркою встановлено порушення Підприємством: п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 27 017 грн., в т.ч. за лютий 2016 року на суму 3 286 грн., за березень 2016 року на суму 6 201 грн., за квітень 2016 року на суму 17530 грн.

На підставі акта перевірки №810/13-01-14-06/40092076 від 22.06.2017 винесено податкове повідомлення-рішення № від 06.07.2017, яким Підприємству збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на суму 33771,25 грн., в тому числі за податковим зобовязанням 27017 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 6754,25 грн. (а.с.33).

Вважаючи податкове повідомлення-рішення нечинним та таким, що підлягає скасуванню, Підприємство звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.178 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, в редакції чинній у період, який перевірявся, (далі - ПК України) податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп. «б» п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з пп. «а» п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст.198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6. ст.198 ПК України).

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996 від 16.07.1999, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Порядок створення, прийняття і відображення в бухгалтерському обліку первинних документів встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704.

Згідно з п.2.1 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до п.2.2 Положення первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо.

Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У розумінні підпункту 14.1.36 пункту 14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

З огляду на викладене аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Перевірці підлягають фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності. Визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Як вбачається з акта перевірки №810/13-01-14-06/40092076 від 22.06.2017 згідно з наданими до перевірки документами встановлено, що взаємовідносини між ПП «Промбуд сервіс» та ПП «Секюріті Профі» відбувались у лютому, березні, квітні та травні 2016 року. За період з 01.02.2016 по 31.05.2016 Підприємством задекларовано податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 38 678 грн. Перевіркою правильності та повноти визначення Підприємством податкового кредиту по взаєморозрахунках з ПП «Секюріті Профі» за період з 01.02.2016 по 31.05.2016 встановлено його завищення на загальну суму 27018 грн., а саме за лютий 2016 року на суму 3 565 грн., за березень 2016 року 6 370 грн., за квітень 2016 року 17 083 грн.

Як зазначено в акті перевірки №810/13-01-14-06/40092076 від 22.06.2017 перевіркою відображених у поданих деклараціях показників в частині проведення взаємовідносин з ПП «Секюріті Профі» за період діяльності з 01.01.2016 по 31.12.2016 встановлено, що ПП «Секюріті Профі» перебуває на обліку в Галицькій ОДПІ, основний вид діяльності 80.10 Діяльність приватних охоронних служб.

На підставі аналізу баз даних АІС «Податковий блок» контролюючим органом встановлено, що ПП «Секюріті Профі» подано останню звітність з ПДВ за квітень 2016 року. З травня 2016 по дату написання акта №810/13-01-14-06/40092076 не подано жодної податкової звітності. Крім того, згідно з даними офіційного сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції України встановлено відсутність придбання ПП «Секюріті Профі» ліцензії на ремонтно-будівельні роботи.

При перевірці контролюючим органом враховано вирок Сихівського районного суду м.Львова від 19.04.2017 у справі №464/2507/17 (який набрав законної сили 19.05.2017), яким ОСОБА_2, директора ПП «Секюріті Профі», визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво).

У вироку Сихівського районного суду м.Львова від 19.04.2017 у справі №464/2507/17 судом встановлено, що ОСОБА_2 02.03.2016 придбав та став засновником, директором і головним бухгалтером юридичної особи - ПП «Секюріті Профі». В подальшому, не маючи наміру на здійснення господарської діяльності ПП «Секюріті Профі» та з метою прикриття незаконної діяльності, дії ОСОБА_2 полягали у наданні упродовж березня грудня 2016 року податкової вигоди для підприємств реального сектору економіки з метою мінімізації ними податкових зобовязань, зокрема, ПП «Промбуд сервіс».

Такі дії ОСОБА_2 як директора ПП «Секюріті Профі» надавали можливість лише документально оформляти проведення безтоварних господарських операцій із вказаним субєктом господарювання реального сектору економіки для відображення таких операцій у податковому та бухгалтерському обліку з метою мінімізації останнім податкових зобовязань.

Водночас, в позовній заяві Підприємством зазначено, що усі послуги, придбані у ПП «Секюріті Профі» з метою виконання договору підряду, укладеного Підприємством на виконання ремонту парапетів за адресою: вул.Перова,12,м.Львів, поточного ремонту шатрової покрівлі за адресою вул.Городоцька, 259, м.Львів, поточного ремонту сходів в будинку за адресою вул.Морозенка, 5, м.Львів.

До матеріалів справи Підприємством долучено договори, укладені з Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради, а саме:

- договір №44 від 03.02.2016 про закупівлю послуг, відповідно до умов якого Учасник (ПП «Промбуд сервіс») зобовязується у 2016 році надати Замовникові (Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради) послуги з поточного ремонту парапетів по вул.Перовій, 12 у м.Львові, а Замовник прийняти і оплатити надані послуги. Строк надання послуг лютий 2016 року (а.с.10-12);

- договір №81 від 29.02.2016 про закупівлю послуг, відповідно до умов якого Учасник (ПП «Промбуд сервіс») зобовязується у 2016 році надати Замовникові (Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради) послуги з поточного ремонту шатрової покрівлі по вул.Городоцькій, 259 у м.Львові, а Замовник прийняти і оплатити надані послуги. Строк надання послуг березень липень 2016 року (а.с.14-16);

- договір №184 від 15.04.2016 про закупівлю послуг, відповідно до умов якого Учасник (ПП «Промбуд сервіс») зобовязується у 2016 році надати Замовникові (Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради) послуги з поточного ремонту сходів в будинку по вул.Морозенка, 5 у м.Львові, а Замовник прийняти і оплатити надані послуги. Строк надання послуг квітень липень 2016 року (а.с.18-20);

- договір №180 від 15.04.2016 про закупівлю послуг, відповідно до умов якого Учасник (ПП «Промбуд сервіс») зобовязується у 2016 році надати Замовникові (Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради) послуги з поточного ремонту балконів загального користування по вул.Городоцькій, 78 у м.Львові, а Замовник прийняти і оплатити надані послуги. Строк надання послуг квітень липень 2016 року (а.с.22-24).

Як вказано позивачем для виконання вказаних робіт позивач залучив ПП «Секюріті Профі». На підтвердження реальності господарських відносин з ПП «Секюріті Профі» позивач надав суду копії таких документів: виписок по особових рахунках позивача від 29.03.3016, від 01.04.2016, від 13.05.2016, від 14.04.2016, від 02.03.2016, від 24.06.2016, від 13.06.2016, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за січень, березень 2016 року, актів приймання будівельних робіт за січень, березень, квітень 2016 року, податкових накладних від 29.02.2016 №2 на суму ПДВ 636,37грн., від 29.02.2016 №1 на суму ПДВ 2928,27грн., від 29.04.2016 №4 на суму ПДВ 8750грн., від 29.04.2016 №9 на суму ПДВ 8333,33грн., від 31.03.2016 №14 на суму ПДВ 5203,63грн., від 31.03.2016 №15 на суму ПДВ 1166,67грн.

Всі документи з сторони ПП «Секюріті Профі» підписано ОСОБА_2

Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що долучені Підприємством до матеріалів справи документ містять розбіжності щодо строку надання Підприємством послуг за договорами про надання послуг, укладеними з Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради та строками виконання робіт ПП «Секюріті Профі» за замовленням підприємства.

Так, податкова накладна від 31.03.2016 складена ПП «Секюріті Профі» на виконання робіт: «Поточний ремонт сходів в будинку за адресою вул.Морозенка, буд.5, м.Львів, тоді як договір №184 від 15.04.2016 про закупівлю послуг - поточний ремонт сходів в будинку по вул.Морозенка, 5 у м.Львові позивач з Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради уклав 15.04.2016, строк надання послуг за вказаним договором квітень липень 2016 року, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за січень 2016 визначено вартість виконаних робіт по обєкту будівництва ремонт парапетів за адресою вул.Перова,12,м.Львова, також за січень 2016 складено акт приймання виконаних робіт по вказаному обєкті, тоді як договір №44 про закупівлю послуг - поточний ремонт парапетів по вул.Перовій, 12 у м.Львові позивач з Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради уклав 03.02.2016.

Вказані розбіжності в своїй сукупності ставлять під сумнів реальність господарських операцій між позивачем та ПП «Секюріті Профі».

Крім того, висновки перевірки контролюючим органом зроблено з врахуванням вироку Сихівського районного суду м.Львова від 19.04.2017 у справі №464/2507/17 (набрав законної сили 19.05.2017), яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України.

Так, при розгляді вказаної кримінальної справи Сихівським районним судом м.Львова встановлено, що ОСОБА_2 02 березня 2016 року придбав та став засновником, директором і головним бухгалтером юридичної особи - ПП «Секюріті Профі». В подальшому, не маючи наміру на здійснення реальної господарської діяльності ПП «Секюріті Профі» та з метою прикриття незаконної діяльності, дії ОСОБА_2 полягали у наданні упродовж березня - травня 2016 року податкової вигоди для підприємств реального сектору економіки з метою мінімізації ними податкових зобов'язань, зокрема, ПП «Промбуд сервіс».

Такі дії ОСОБА_2, як директора ПП «Секюріті Профі», надавали можливість лише документально оформляти проведення безтоварних господарських операцій із вказаними суб'єктами господарювання реального сектору економіки, для відображення таких операцій у податковому та бухгалтерському обліку з метою мінімізації останніми податкових зобов'язань.

Також Сихівським районним судом м.Львова встановлено, що у ПП «Секюріті Профі» відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, підприємства не знаходиться за юридичними адресами, що свідчить про неможливість здійснення ними господарської діяльності.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, враховуючи, що вирок Сихівського районного суду м.Львова від 19.04.2017 у справі №464/2420/17, яким встановлено факт фіктивності господарської діяльності ПП «Секюріті Профі», з яким позивач мав господарські відносини, набрав законної сили, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю навіть за формального підтвердження її первинними документами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо безпідставності формування податкового кредиту по взаєморозрахунках з ПП «Секюріті Профі».

Вказане узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 17.11.2015 (справа №2а/3264/11/1070, відповідно до яких первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, та виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.01.2018 (справа №2а-7075/12/2670).

Водночас, у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.01.2018 (справа №2а-1870/5800/12) вказано, що обвинувачення особи, що підписує первинні документи від імені підприємства контрагента, у вчиненні злочинів, пов'язаних з фіктивністю підприємства, навіть за умови застосування до такої особи амністії (звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав) виключає належність таких документів встановленим вимогам законодавства та унеможливлює прийняття їх до податкового обліку.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі аналізу законодавчих положень та обставин справи, враховуючи доктрину належної обачності й обережності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскільки діяльність контрагента позивача ПП «Секюріті Профі» мала ознаки фіктивного підприємництва, що встановлено вироком Сихівського районного суду м.Львова від 19.04.2017 у справі №464/2507/17, який набрав законної сили, подані позивачем документи не можуть вважатися належно оформленими та підписаними звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо правомірності винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 229, 241, 308, 310, 316, 321, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Промбуд сервіс» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року у справі №813/2667/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_1
Повний текст Постанови складено 31.01.2018