Справа № 265/335/18
Суддя: Вайновський А. М.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/335/18
Провадження № 2-а/265/121/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

11 січня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в особі інспектора УПП в місті Маріуполі ДПП ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про його притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАА № 259251 від 09.01.2018, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. В обґрунтування позову зазначив, що згідно із вказаною постановою він керував автомобілем Тойота, д/н 74687ЕВ, із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи з відстані двадцяти метрів, чим порушив п. 2.9в ПДР, а також не мав полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п. 2.1г ПДР. Із вказаною постановою він не згодний, оскільки номерний був таким, що дозволяв зчитати його символи, а інспектор Теліпайло К.В. відмовився залучити до справи свідків чи понятих, проводити заміри відстані тощо. Крім того, поліс страхування був у нього в наявності та був наданий для огляду інспекторові, однак інспектор на це уваги не звернув та безпідставно притягнув його до відповідальності. Сама ж постанова не відповідає вимогам КУпАП. З цих підстав просив постанову скасувати.

26 січня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача на предявлений адміністративний позов. У своєму відзиві інспектор поліції ОСОБА_2 посилається на те, що оскаржувана постанова була винесена ним у відповідності до вимог чинного законодавства та є обґрунтованою. Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджено відеозаписом з нагрудного реєстратора, який додав до відзиву. З цих підстав просив відмовити у задоволенні позову.

Будь-яких інших заяв чи клопотань по суті справи сторонами не надано.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість предявленого адміністративного позову з наступних підстав.

Згідно із ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови серії ЕАА № 259251, винесеної інспектором поліції ОСОБА_2 від 09.01.2018 року без складення протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що 09 січня 2018 року о 17-00 годині в місті Маріуполі по проспекту Миру, 70, ОСОБА_1 керував автомобілем Тойота, д/н 74687ЕВ, із забрудненим номерним знаком, що не дає можливості чітко визначити його символи з відстані 20 метрів, чим порушив вимоги п. 2.9в ПДР, а також не мав страхового поліса, чим порушив вимоги п. 2.1г ПДР, та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень.

Положеннями ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Натомість, відповідальність водіїв за експлуатацію транспортних засобів без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, передбачено ч. 6 ст. 121 КУпАП, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Наданий відповідачем ОСОБА_2 відеозапис з нагрудного реєстратора поліцейського, досліджений судом, не спростовує доводів позивача ОСОБА_1 щодо відсутності забруднення номерного знаку автомобіля, який перебував під його керуванням, та взагалі не містить зображення номерного знаку даного транспортного засобу. При цьому ступінь забруднення номерного знаку та відстань, з якої неможливо визначити його символи, були визначені інспектором Теліпайло К.В. ґрунтуючись на власній та виключно субєктивній думці, без залучення свідків, понятих і застосування відповідних технічних вимірювальних засобів.

Будь-яких інших доказів у справі щодо порушення позивачем вимог п. 2.9в ПДР з боку відповідача суду не надано і посилань на їх наявність не наведено, а тому суд вважає, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Що стосується поставленого у вину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126, то суд виходить з наступного.

Випадки законної зупинки працівником поліції будь-якого транспортного засобу передбачено ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 наведеної норми поліцейський має право зупиняти транспортний засіб у випадку, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно із п. 2.1г ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно із п. 21.2 ст. 21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

В сенсі викладених норм та наведених обставин суд приходить до висновку про те, що інспектором поліції ОСОБА_2 в ході розгляду справи не було належним чином доведено законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1, а тому його дії щодо подальшої перевірки наявності у водія страхового полісу є неправомірними.

Крім того, відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Разом із тим, оскаржувана постанова не місить зазначення нормативного акту, яким передбачено відповідальність за порушення вимог п. 2.9в ПДР, що серед іншого також було поставлено у вину водієві ОСОБА_1, вказівки на технічний засіб, яким була здійснена відеофіксація правопорушення, а також порядку її оскарження.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, суд вважає, що при розгляді справи інспектором поліції не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а постанова була винесена без належної доказової бази, як то понятих чи свідків, результатів застосування технічних вимірювальних засобів тощо та із істотними порушеннями вимог КУпАП.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення передбаченого ст. 126 ч. 1 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

2. Постанову серії ЕАА № 259251, винесену інспектором Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 від 09 січня 2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

3. Рішення суду може би бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

4. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

5. Повний текст рішення складено 31 січня 2018 року.

Суддя А.М. Вайновський