Справа № 809/939/16
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/11429/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.

суддя Матковська З.М.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представник позивача ОСОБА_1

представник відповідача Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року у справі № 809/939/16 (головуючий суддя Гундяк В.Д., м.Івано-Франківськ, 11:22:51) за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни про визнання відмови протиправною,-

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року, за результатами нового розгляду, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задоволити її позовні вимоги у повному обсязі.

Так, в обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначила, що вона набула статусу вкладника на підставі статусу вкладника згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 15 квітня 2016 року у справі №344/2375/16-ц на вклад за договором банківського вкладу від 11 жовтня 2013 року. Відтак, позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив їй у включенні до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечує, просить її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, оцінивши докази у справі в їх сукупності, колегія суддів апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з врахуванням наступних обставин справи.

Колегією суддів апеляційного адміністративного суду встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_5, як вкладником, було укладено договір банківського вкладу «Швейцарський «Персональний» Здорова надбавка» «Тринадцяти місячний» №662399/2013 від 11 жовтня 2013 року, відповідно до якого, банк прийняв від вкладника на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 250 000,00 доларів США у тимчасове користування на строк 13 місяців та зобов'язався сплачувати за це проценти.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 №733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Під час дії тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» 10 лютого 2015 року ОСОБА_5 було виплачено гарантовану суму відшкодування за вкладом у розмірі 200 000,00 грн., як особі, включеній до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що підтверджується поясненнями представника відповідача та дослідженою в судовому засіданні, в якості письмового доказу по справі, довідкою від 17 серпня 2016 року за №22/3-4136.

З матеріалів справи судом встановлено, що 02 лютого 2016 року між ОСОБА_5 як цедентом, та ОСОБА_3, як цесіонарієм, укладено договір відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором банківського вкладу «Швейцарський «Персональний» Здорова надбавка» «Тринадцяти місячний» №662399/2013 від 11 жовтня 2013 року в сумі 8 620 доларів США, укладеним між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та цедентом.

У зв'язку з цим позивач 06 червня 2016 року звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. з вимогою включити її до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «ВіЕйБі Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та надати останньому додаткову інформацію про збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_3

Згідно відповіді Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А від 13 липня 2016 року за №22/3-36857 позивачу відмовлено у внесенні до переліку вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування, оскільки ОСОБА_3 не є вкладником у ПАТ «ВіЕйБі Банк» в змісті вимог чинного законодавства.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов переконання, що позивачем не надано будь-яких доказів щодо внесення ОСОБА_3 вкладу в сумі 8 620,00 доларів США на депозитний рахунок особисто, тому суд вважає, що в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. відсутні правові підстави для включення ОСОБА_3 у загальний реєстр вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», та у внесення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами тощо регулюється Законом України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).

Згідно із частиною 1 та частиною 2 статті 4 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

У відповідності до частин першої - другої статті 26 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб», відповідно до якого уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Частиною 4 статті 2 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» визначено, що вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 3 статті 2 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

З врахуванням наведених вище норм, правовою підставою для включення особи до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є наявність у такої особи відповідного вкладу, що має підтверджуватись банківським документом, зокрема квитанцією про внесення коштів на її вкладний рахунок.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що 06 червня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача із кредиторською вимогою про повернення належних їй коштів та включення її до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду, на підставі укладеного договору відступлення права вимоги укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за договором банківського вкладу «Швейцарський «Персональний» Здорова надбавка» «Тринадцяти місячний» №662399/2013 від 11 жовтня 2013 року на суму 8 620,00 доларів США, що є лише частиною суми банківського вкладу належного ОСОБА_5 а не сумою окремого договору банківського вкладу.

Кошти в розмірі 250 000, 00 доларів США (1 990 250,00 грн.) були внесені ОСОБА_5 згідно договору банківського вкладу №662399/2013 від 11 жовтня 2013 року, що підтверджується квитанцією ПАТ «ВіЕйБі Банк» №4/9052 від 11 жовтня 2013 року.

Окремим банківським рахунком ОСОБА_3 у даному банку не володіє, як і не є бенефіціаром, на користь якого відкритий рахунок банківського вкладу.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 15 квітня 2016 року за №344/2375/16-ц в ОСОБА_3 виникло цивільне право, якому кореспондує виключно цивільний обов'язок ОСОБА_5 і при цьому згідно даного судового рішення у ФГВФО не виникло жодних публічних обов'язків відносно ОСОБА_3

Відтак, позивач не є вкладником, оскільки кошти, які відступлені позивачу на підставі договору цесії від 02 лютого 2017 року, були коштами, що внесені ОСОБА_5 на її депозитний рахунок та відповідно є частиною депозитного вкладу ОСОБА_5, а не окремим вкладом ОСОБА_3

Так, згідно чинного законодавства України сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Однак, чинним законодавством України не передбачено можливості збільшення граничної суми відшкодування в окремих випадках, в тому числі і внаслідок укладення цивільно-правових чи інших договорів.

З матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_5 була включена до переліку вкладників та 10 лютого 2015 року отримала гарантовану сума відшкодування коштів в повному обсязі, а оскільки чинним законодавством України не передбачено включення до переліку вкладників двох осіб за одним банківським вкладом, правових підстав для включення до такого переліку ОСОБА_3 за банківським вкладом №662399/2013 від 11 жовтня 2013 року немає.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість доводів апелянта стосовно неправомірності оскарженої ним ухвали суду першої інстанції. Водночас, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та об'єктивно оцінено обставини справи, а відтак прийнято обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст.242, 243, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року у справі № 809/939/16 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 06 лютого 2018 року.