Справа № 826/11275/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 грудня 2017 року № 826/11275/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Головного управління ДФС у місті Києві
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач), у якій просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про залишення скарги без розгляду від 11.07.2016 №4508/Г/26-15-10-02-16 та зобов'язати відповідача розглянути по суті скаргу позивача від 12.06.2016 №12/06-16-ЕСВ з урахуванням доданих до неї документів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2016 відкрито провадження та призначено судове засідання.

У зв'язку з припиненням повноважень судді щодо здійснення правосуддя, в провадженні якого перебувала адміністративна справа, справу було повторно розподілено між суддями.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Григоровича П.О.

Враховуючи зазначене, ухвалою суду від 23.05.2017 справу прийнято до провадження суддею Григоровичем П.О. та призначено до розгляду в судовому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що висновки відповідача про порушення позивачем строку подання скарги є необґрунтованими. Посилався на те, що оскільки останній день для подання скарги припав на вихідний день, то позивачем подано скаргу у перший робочий день, що відповідає нормам чинного законодавства України.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. Зазначив, що позивач пропустив 10-денний строк на оскарження, тому рішення про залишення без розгляду скарги позивача прийнято відповідно до вимог чинного законодавства. Посилався на те, що Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та розділом ІІ Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 №1124 не передбачено перенесення граничного строку подання скарги, у разі якщо останній день строків припадає на вихідний або святковий день.

В судовому засіданні 13.07.2017 представники позивача та відповідача заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку із чим суд, на підставі положень частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 06.05.2016 №100/1/26-50-13-06/НОМЕР_1.

На підставі вказаного акта перевірки контролюючий орган направив позивачу вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 31.05.2016 №Ф-12/26-50-13-06 та №Ф-13/26-50-13-06, а також рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 31.05.2016, № від 31.05.2016, рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №000791306 від 31.05.2016.

Позивач оскаржив вказані вимоги та рішення у порядку адміністративного оскарження, передбаченому статтею 56 Податкового кодексу України.

Рішенням Головного управління ДФС у місті Києві від 11.07.2016 №4508/Г/26-15-10-02-16 скарга позивача залишена без розгляду.

Вважаючи протиправним рішення вказане відповідача, позивач оскаржив його до суду та просив зобов'язати відповідача розгляду скаргу від 12.06.2016 №12/06-16-ЕСВ по суті.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Відповідно до частини 14 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення. Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 №1124, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.02.2016 за №178/28308 затверджено Порядок розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу (далі - Порядок №1124).

У відповідності до пунктів 2, 3 розділу ІІ Порядку №1124 скарга на вимоги та на рішення контролюючих органів у районах, містах (крім міста Києва), районах у містах, об'єднаних чи спеціалізованих про нарахування пені та накладення штрафу подається відповідно до головних управлінь ДФС в областях, місті Києві в письмовій формі разом з документами, що підтверджують неправильність рішення протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску таких вимоги або рішення.

Строк, встановлений для подання первинної скарги, не вважається пропущеним, якщо до його закінчення скаргу та інші документи до неї передано на пошту. Датою передачі скарги на пошту вважається дата отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв'язку на конверті або в повідомлені про вручення поштового відправлення.

Зі змісту оскаржуваного рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 11.07.2016 №4508/Г/26-15-10-02-16 слідує, що скарга позивача від 12.06.2016 №12/06-16-ЕСВ була залишена без розгляду у зв'язку із пропуском десятиденного терміну для подання такої скарги.

Матеріали справи свідчать про те, що вимоги та рішення, які оскаржені до Головного управління ДФС у м. Києві були отримані позивачем 02.06.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 52, зворотний бік Т.І).

Десятим днем від дати 02.06.2016 є 12.06.2016, який припав на неділю, тобто вихідний день.

Відповідач в обґрунтування правомірності оскаржуваного рішення про залишення скарги без розгляду посилався на те, що Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та розділом ІІ Порядку №1124 передбачено строк оскарження протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником рішення територіальних контролюючих органів про нарахування пені та накладення штрафу, а про перенесення граничного строку подання скарги, у разі якщо останній день строків припадає на вихідний або святковий день не вказано.

Суд не погоджується з наведеними доводами відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд зазначає, що Порядок №1124 є підзаконним нормативно-правовим актом та у ньому детально не врегульовано питання щодо строків подання скарги, тому до даних правовідносин мають бути застосовані норми Податкового кодексу України та Європейська конвенція про обчислення строків (ETS-076) від 16.05.1972, які мають вищу юридичну силу.

Європейська конвенція про обчислення строків (ETS-076) від 16.05.1972, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, у статті 5 вказує, що при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо diesadquem (для цілей цієї Конвенції термін "diesadquem" означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк продовжується на перший робочий день, який настає після них.

Положеннями пунктів 56.1-56.3 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно прийняв будь-яке рішення, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Пунктом 56.13 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли останній день строків, зазначених у цій статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Відповідно до пункту 4 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що оскільки останній день строку подання скарги на вимогу припадав на неділю 12.06.2016, то останнім днем строку подання скарги вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем, тобто у даному випадку 13.06.2016. Таким чином, позивачем не пропущено строк на оскарження рішення відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач залишаючи скаргу позивача без розгляду діяв з порушенням вимог чинного законодавства, а тому прийняте рішення від 11.07.2016 №4508/Г/26-15-10-02-16 про залишення скарги без розгляду слід скасувати та зобов'язати відповідача розглянути по суті скаргу позивача від 12.06.2016 №12/06-16-ЕСВ з урахуванням доданих до неї документів.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у місті Києві про залишення скарги без розгляду від 11.07.2016 №4508/Г/26-15-10-02-16.

3. Зобов'язати Головне управління ДФС у місті Києві розглянути по суті скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 12.06.2016 №12/06-16-ЕСВ з урахуванням доданих до неї документів.

4. Стягнути судові витрати в сумі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) шляхом їх безспірного списання з рахунків Головного управління ДФС у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.О. Григорович