Справа № 591/9781/14-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2018 Київ К/9901/1275/18 К/9901/1277/18 591/9781/14-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,

суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у попередньому судовому у засіданні касаційні скарги Сумської міської ради та Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 11.02.2015 (суддя: Шелєхова Г.В.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 (колегія суддів у складі: Бершова Г.Є., Катунова В.В., Ральченка І.М.) у справі № 591/9781/14-а за позовом ОСОБА_4 до міського голови м. Суми Лисенка Олександра Миколайовича, Сумської міської ради Департаменту інфраструктури міста Сумської міської рад про визнання протиправним розпорядження про звільнення та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся у грудні 2014 року до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просив: визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови міста Суми від 25.11.2014 № 393-К «Про звільнення ОСОБА_4»; поновити його на посаді заступника директора департаменту інфраструктури міста - начальника управління юридичного забезпечення та документообігу в департаменті інфраструктури міста Сумської міської ради; стягнути з департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог посилається на статтю 49-2 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), вказує, що всупереч вказаних вимог закону відповідач не надав йому повний перелік всіх наявних вакантних посад, які він міг обіймати відповідно до своєї кваліфікації ні в день попередження про звільнення, ні протягом наступних двох місяців аж до дня звільнення.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 11.02.2015 адміністративний позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 постанову Зарічного районного суду м. Суми від 11.02.2015 змінено в частині підстав та мотивів задоволення позову. В решті постанову залишено без змін.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наказу начальника управління житлової політики, комунального господарства та благоустрою Сумської міської ради від 05.11.2009 № 108-К ОСОБА_4 призначено на посаду спеціаліста 1 категорії (юрисконсульта) управління житлової політики, комунального господарства та благоустрою Сумської міської ради, як такого, що успішно пройшов конкурс на заміщення вакантних посад в органах місцевого самоврядування.

01.04.2010 позивача переведено на посаду головного спеціаліста (юрисконсульта) відділу житлової політики та експлуатації житлового фонду управління житлової політики, комунального господарства та благоустрою Сумської міської ради, відповідно до наказу начальника управління від 12.04.2010 № 28-К.

01.07.2011 позивача переведено на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта управління житлової політики, комунального господарства та благоустрою Сумської міської ради відповідно до наказу начальника управління від 01.07.2011 № 49-К.

Відповідно до рішення Сумської міської ради від 27.02.2013 № 2176-МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції» управління житлової політики, комунального господарства та благоустрою Сумської міської ради реорганізовано в управління інфраструктури міста Сумської міської ради.

01.07.2013 ОСОБА_4 призначено в порядку переводу на посаду начальника відділу юридичного забезпечення управління інфраструктури міста Сумської міської ради відповідно до наказу начальника управління від 01.07.2013 № 1-К.

08.02.2014 позивача переведено на посаду заступника директора департаменту інфраструктури міста - начальника управління юридичного забезпечення та документообігу відповідно до розпорядження міського голови від 06.02.2014 № 54-К.

Рішенням Сумської міської ради від 06.08.2014 № 3470-МР «Про внесення змін до структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, затвердженої рішенням Сумської міської ради від 27.02.2013 № 2176-МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції» (зі змінами)» було вирішено, серед іншого, утворити відділ логістики та зв'язку Сумської міської ради (без права юридичної особи) шляхом виділення його з департаменту інфраструктури міста Суми; припинити відділ житлового господарства Сумської міської ради шляхом приєднання його до департаменту інфраструктури міста Суми.

За розпорядженням міського голови м. Суми від 21.08.2014 № 272-к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради» (зі змінами) на виконання рішення Сумської міської ради від 06.08.2014 № 3470-МР затверджено граничну чисельність апарату та виконавчих органів Сумської міської ради та штати апарату та виконавчих органів Сумської міської ради.

Посада, яку обіймав на той час позивач, у штатному розписі апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, затвердженому розпорядженням міського голови м. Суми від 21.08.2014 № 272-к, була відсутня.

У зв'язку із цим листом від 27.08.2014 ОСОБА_4 був попереджений про те, що його посада згідно з рішенням Сумської міської ради від 06.08.2014 №3470-МР буде скорочена і він підлягає звільненню 25.11.2014 за п. 1 ст. 40 КЗпП України. У листі також зазначено, що пропозиція щодо подальшого працевлаштування буде надана пізніше.

24.11.2014 міський голова листом запропонував позивачу у зв'язку з реорганізацією департаменту інфраструктури міста та скороченням посади з 25.11.2014 обійняти посаду начальника відділу експлуатації житлового фонду департаменту інфраструктури міста або посаду головного спеціаліста правового управління (тимчасово, на час відпустки по догляду за дитиною штатного працівника).

24.11.2014 позивач звернувся до Сумського міського голови з заявою, в якій просив перевести його з посади заступника директора департаменту - начальника управління юридичного забезпечення та документообігу департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради на посаду заступника директора департаменту - начальника управління житлового господарства департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради, як рівнозначну посаді, що скорочується з 26.11.2014.

25.11.2014 ОСОБА_4 звільнено з посади заступника директора департаменту інфраструктури міста - начальника управління юридичного забезпечення та документообігу у зв'язку з реорганізацією та скороченням посад за п. 1 ст. 40 КЗпП України відповідно до розпорядження міського голови від 25.11.2014 № 393-К.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що на момент звільнення позивача в департаменті інфраструктури міста був наявний ряд вакантних посад, але не всі вакантні посади були запропоновані позивачу, а також з того, що при звільненні позивача було допущено порушення процедури його звільнення, оскільки одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган повинен запропонувати працівнику роботу за відповідною спеціальністю або професією на тому ж підприємстві, установі, організації.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, проте не погодився із мотивами та підставами задоволення позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідачі подали касаційні скарги, в яких посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просили їх скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В доводах касаційних скарг відповідачі зазначають, що порядок та процедуру звільнення ними було дотримано, а тому підстав для поновлення ОСОБА_4 на посаді немає. Крім того, відповідачі вважають необґрунтованим розрахунок судом першої інстанції суми судового збору і, відповідно, його стягнення.

Заперечення на касаційні скарги до суду не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

Згідно із ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти особі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується.

Відповідно до ч. 6 ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, в попередженні про звільнення від 27.08.2014 зазначено, що посада позивача скорочується відповідно до рішення Сумської міської ради від 06.08.2014 № 3470-МР та розпорядження міського голови від 21.08.2014 № 272-к.

Однак, аналізуючи зазначені рішення, судом апеляційної інстанції встановлено, що ними лише затверджується структура апарату та виконавчих органів Сумської міської ради та штати апарату та виконавчих органів Сумської міської ради та їх загальна чисельність. Із зазначених розпорядчих актів не вбачається скорочення конкретних посад, зокрема, і посади, яку обіймав позивач.

Судами встановлено, що директором департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради 30.10.2014 було видано наказ № 81-8 «Про зміну штатного розпису», яким скорочено 31.10.2014, серед іншого, посаду заступника директора департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради - начальника управління юридичного забезпечення та документообігу.

Штатний розпис введено в дію з 01.11.2014.

Таким чином, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що оскільки посаду позивача було скорочено лише 31.10.2014 відповідно до наказу від 30.10.2014 № 81-8, то попередження про звільнення, датоване 27.08.2014, було передчасним, оскільки на момент попередження ніяких розпорядчих актів щодо скорочення посади позивача видано не було.

Отже, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийняв правильне по суті рішення, однак із помилковим застосуванням норм права.

Стосовно доводів касаційних скарг з приводу необґрунтованого розрахунку судом першої інстанції суми судового збору і відповідно стягнення його, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від сплати судового збору, то при задоволенні позову цей збір покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції не допущено таких, що призвели до неправильного вирішення спору, порушень вимог процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу відповідно до норм матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 у справі № 591/9781/14-а залишити без змін, а касаційні скарги Сумської міської ради та Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І. Л. Желтобрюх
Судді: О. В. Білоус
Т. Г. Стрелець