Справа № 369/11924/16-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2018 Київ К/9901/1208/17 справа №369/11924/16-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді Пасічник С.С., суддів Васильєвої І.А., Юрченко В.П., здійснивши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови, касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області у складі судді Пінкевич Н.С. від 29 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів Літвіної Н.М., Ганечко О.М., Коротких А.Ю. від 21 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Митниця) про скасування постанови від 8 грудня 2016 року №0698/125000016/16 про визнання позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, та притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову посилався, що вказана постанова винесена незаконно та помилково, адже в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України. Крім того вказував, що Митниця постанову прийняла поза межами строку, визначеного Митним кодексом України.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року, в задоволенні позову відмовлено з підстав доведення відповідачем вчинення позивачем адміністративного порушення, яке є триваючим, а тому митний орган виніс оскаржувану постанову в межах установленого строку для накладення відповідного адміністративного стягнення.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просив їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на те, що правопорушення, пов'язане з перевищенням встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, не відноситься до триваючих і є закінченим на одинадцятий день, а тому оскаржувана постанова митного органу ухвалена із порушенням установленого статтею 467 вказаного Кодексу шестимісячного строку для накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил.

У відзиві на касаційну скаргу Митниця зазначала про дотримання судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права та просила відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржені рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 29 березня 2016 року у митному режимі «транзит» з метою власного використання на території України ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «VW PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_1 (Литва), кузов НОМЕР_2, термін вивезення якого закінчився 08 квітня 2016 року о 24 год. 00 хв.

Згідно з матеріалами Головного управління Національної поліції в Київській області, що надійшли до Митниці 10 листопада 2016 року, виявлено, що станом на 10 листопада 2016 року відповідний автомобіль ОСОБА_1 не вивозився.

08 грудня 2016 року Митницею було винесено постанову №0698/125000016/16 про визнання позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 статтею 470 Митного кодексу України, а також накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 1 частини 1 статті 95 Митного кодексу України встановлені такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно із частиною 1 статті 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина 3 статті 470 Митного кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Наведена норма підтверджує висновок про те, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

Отже, невивезення ОСОБА_1 транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території, протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку, а відтак, виявивши вказане порушення 10 листопада 2016 року та приймаючи 8 грудня 2016 року постанову, адміністративне стягнення за порушення митних правил накладене відповідачем в межах строку, передбаченого статтею 467 Митного кодексу України, а саме не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, прийняли законні та обґрунтовані рішення, доводи ж касаційної скарги за наведеного не дають підстав для висновку, що суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень, а тому підстави для скасування ухвалених судових рішень та задоволення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною третьою статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.С. Пасічник

Судді: І. А. Васильєва

В.П. Юрченко