Справа № 813/4479/17
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року справа№813/4479/17

зал судових засідань №9

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Магиревич Ю.Д.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 (місце проживання: 79016, м.Львів, вул.Шевченка, 52) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35), в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача №450443-13 від 23.10.2017 про нарахування позивачу податкового зобовязання за платежем «Транспортний податок з фізичних осіб» на суму 2083,33грн. за 2017рік.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення №450443-13 від 23.10.2017 є протиправним, оскільки, виходячи з положень підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, відповідний контролюючий орган не був наділений правом на формування транспортного податку в 2017 році. Крім того, позивач зазначив, що відповідно до Звіту про оцінку майна «Ринкова вартість колісного транспортного засобу марки ВМW Х5, об'єм двигуна 2993 куб. см., 2015року випуску складає 1197698,64грн.». Також, позивачем зазначено, що його транспортний засіб не підпадає під об'єкт оподаткування, у зв'язку із тим, що об'єктом оподаткування є автомобілі, середньоринковою вартістю понад 1200 000,00 грн.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст.267 Податкового кодексу України встановлено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 вказаній статті є об'єктами оподаткування. Згідно з положенням п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового Кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати для нарахування транспортного податку. Згідно з п. 267.4 ст.267 вказаного Кодексу ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 вказаної статті. Оскільки, як встановлено контролюючим органом, позивач є власником легкового автомобіля, який використовувався до 5 років і вартість якого перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати, позивач повинен сплатити транспортний податок. Вважає, що оскаржене податкове повідомлення-рішення №450443-13 від 23.10.2017 є правомірними та прийнятими відповідно до вимог чинного законодавства України.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у власності ОСОБА_3 перебуває легковий автомобіль марки ВМW Х5, об'єм двигуна 2993 куб. см., 2015року випуску.

30.06.17 ГУ ДФС у Львівській області на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст. 54 та пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення №391224-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок фізичних осіб за 2017 рік в сумі 22916,67грн.

Позивач оскаржив вказане податкове повідомлення рішення в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Львівській області та ДФС України.

23.10.2017 за результатами проведеного перерахунку Головним управлінням ДФС у Львівській області скосовано податкове повідомлення-рішення №391224-13 від 30.06.2017 та прийняте податкове повідомлення-рішення №450443-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок фізичних осіб за 2017 рік в сумі 2083,33грн., про що повідомило листом позивача від 24.10.2017 №5294/8/13-01-13-12-18.

Рішенням ДФС України від 16.11.2017 №15235/Б/99-99-11-02-01-14 про результати розгляду скарг, податкове повідомлення-рішення №450443-13 від 23.10.2017 залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням рішенням, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI та іншими нормативно-правовими актами.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п.267.2 ст. 267 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Відповідно до п.п.267.2.1. п.267.2 ст.267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно з п.п.267.3.1 п. 267.3 статті 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України.

Відповідно до п. 267.4 ст.267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України.

Відповідно до п.п.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Таким чином, у відповідності до п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України, визначальною умовою для обчислення транспортного податку з фізичних осіб є одночасна наявність у власності легкового автомобіля з року випуску якого минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість якого становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, відомості про який розміщено на офіційному веб сайті органу виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України за №66 від 18.02.2016 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком (далі - Методика).

Згідно з п. 2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403 (Офіційний вісник України, 2013, № 44, ст.1576), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає Державній фіскальній службі інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п.13).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (п.14).

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 01.01.2017 становить 3 200,00грнь.

Таким чином, враховуючи норми Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», середньоринкова вартість автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) станом на 1 січня податкового (звітного) року, на 2017 рік, повинна становити 1200000,00грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником легкового автомобіля марки ВМW Х5, 2015 року випуску, який використовувався до 5 років і має об'єм циліндрів двигуна понад 2293 куб. см.

Відповідно до відомостей, поданих сторонами та офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкова вартість транспортного засобу марки ВМW Х5, об'єм двигуна 2293 куб. см., 2015 року випуску, становить 1197698,54грн., що є менше середньоринкової вартості автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) станом на 1 січня податкового (звітного) року, на 2017 рік.

Представником відповідача не надано доказів того, що належний позивачу автомобіль, станом на 01.01.2017 мав вартість більшу, ніж вона розрахована згідно з методикою, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Переліком легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше пяти років та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2017 (звітного) року (рядок 81), - до вказаного автомобіля застосовується рік випуску - «до двох років».

Відповідно до пп.14.1.220 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

З матеріалів справи видно, а також і не заперечується сторонами, що оскільки відомості про календарну дату виготовлення автомобіля марки ВМW Х5, 2015 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_3, - невідомі, то відповідно до пп.14.1.220 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України датою виготовлення цього транспортного засобу є 01.01.2015 року.

Відповідно до пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. При цьому календарний рік це проміжок часу з 01 січня по 31 грудня, котрий триває 365(366) днів.

Тому, суд вважає хибним визначення відповідачем дворічного строку з дня виготовлення автомобіля позивача, починаючи з 02.01.2015 року, відтак закінчення спливу цього строку 01.01.2017 року, що і спричинило нарахування транспортного податку у розмірі 2083,33грн за січень 2017 року.

Таким чином, оскільки середньоринкова вартість автомобіля марки ВМW Х5, 2015 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_3, не становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2017 (звітного) року, також датою виготовлення цього транспортного засобу є 01.01.2015 року, а факт того, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року, то даний автомобіль не є обєктом оподаткування у 2017 році.

Таким чином, позивачу безпідставно визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік в сумі 2083,33грн., а відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення необхідно визнати протиправним та скасувати.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати у сумі 640,00грн. відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Львівській області .

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Львівській області №450443-13 від 23.10.2017.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (місце проживання: 79016, м.Львів, вул.Шевченка, 52) судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Лунь З.І.