Справа № 274/2805/17
Суддя: Замега О. В.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 274/2805/17
провадження № 2-а/0274/36/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2018 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд у складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Житомир про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року позивач звернувся з вказаним позовом, у якому просить скасувати постанову серії АР № 659595 від 30 червня 2017 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції м. Житомир ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.7.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) як такого, що проїхав на червоний сигнал світлофора на перехресті вулиць Б.Тена автодороги Житомир - ОСОБА_3 30 червня 2017 року о 11 год. 30 хв, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 122 КУпАП. На нього накладено адміністративне стягнення - штраф 425 грн.. Позивач порушення не вчиняв оскільки це сталося через те, що він знаходився в потоці машин, а тому не мав змоги вчасно закінчити маневр. В той же час у п. 16.8 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченом напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Працівники поліції їхали в зустрічному напрямку, тому не могли визначити його місцезнаходження під час ввімкнення жовтого та червоного сигналу світлофора. Технічної фіксації порушення не здійснювалось, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить проводити розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду письмовий відзив, у якому заперечив доводи позивача. Вказав, що відповідно до ПДР України водієві забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів. Факт порушення був зафіксований нагрудною камерою поліцейського, однак дані відеозаписи видалені у зв"язку з закінченнням строку зберігання інформації. Норми статті 33 КУпАП не застосовуються при накладенні стягнення за порушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі в автоматичному режимі. Відповідач зазначає, що підготовку та розгляд справи було проведено у відповідності до вимог чинного законодавства. На підставі викладеного, просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до п. 10 Перехідих положень КАС України (в редакції Закону України № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, суд прийшов до наступного.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух».

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Судом встановлено, що постановою серії АР № 659595 від 30 червня 2017 року, винесеної інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_4. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП за те, що він 30 червня 2017 року о 11 год. 30 хв. на перехресті вулиць Б.Тена автодороги Житомир - ОСОБА_3, проїхав регульоване перехрестя на заборонений сигнал світлофора (червоний), чим порушив п.п. 8.7.3 (е) ПДР України(а. с. 7).

З копії рапорта інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 вбачається, що 30 червня 2017 року о 11 год. 30 хв. було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення п.п. 8.7.3. (е) (проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора) ПДР України. Після розгляду справи було винесено постанову АР № 659595 про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП.

Згідно положення ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, у справі відсутні будь-які докази, які б підтверджували обставини, наведені у Постанові.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги частину другу статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України(якою визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача), суд приходить до висновку, що відповідач не довів обставин, на підставі яких було винесено Постанову.

Вбачається, що у випадку, який розглядається, відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене суд вважає, що згідно пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України постанову серії АР № 659595 від 30 червня 2017 року слід скасувати.

Керуючись статтями 286, 292-293, 295-297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 659595 від 30 червня 2017 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_4, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя: О.В. Замега