Справа № П/9901/354/18(800/587/17)
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

31 січня 2018 року

м. Київ

Справа № 800/587/17

Провадження № 11-65сап18

Суддя Великої Палати Верховного СудуПрокопенко О.Б.,перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 12 січня 2018 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_2, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_117, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, про визнання протиправним та скасування Указу Президента України від 10 листопада 2017 року № 357/2017 «Про призначення суддів Верховного Суду»,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2018 року ОСОБА_3 подав до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 12 січня 2018 року про відмову у відкритті провадження.

Статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС) визначено форму та зміст апеляційної скарги.

Відповідно до статті 298 КАС до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 не відповідає вимогам, зазначеним у статті 296 КАС, оскільки в ній на порушення пункту 3 частини другої цієї статті, зокрема, не зазначено реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номера та серії паспорта для фізичних осіб - громадян України, електронної пошти, за наявності.

Згідно з вимогами пункту 4 частини другої статті 296 КАС в апеляційній скарзі зазначаються повне ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), а також за пунктом 2 частини п'ятої цієї статті до апеляційної скарги додаються її копії відповідно до кількості учасників справи.

Як убачається зі вступної та резолютивної частин ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 12 січня 2018 року, ОСОБА_3 звернувся із позовом до Президента України. До того ж він у позовній заяві зазначив персоніфікований перелік третіх осіб.

За таких обставин на порушення наведених вимог статті 296 КАС в апеляційній скарзі не зазначено прізвищ, імен та по батькові зазначених осіб, їх місць проживання чи перебування, а також не додано відповідної кількості копій цієї апеляційної скарги.

Крім того, пунктом 1 частини п'ятої статті 296 КАС передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Однак ОСОБА_3 не додав цього документа.

Водночас ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору, на обґрунтування якого послався на скрутний матеріальний стан, а саме зазначив, що: 1762 грн, які він має сплатити за подання апеляційної скарги, становлять 10 % його місячної заробітної плати, на підтвердження чого додав розрахунковий лист за грудень 2017 року; має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_1, і щомісячно несе витрати на її утримання і навчання (оплата гуртків, послуг репетиторів), на обґрунтування чого додав свідоцтво про народження дитини; несе значні витрати на оплату комунальних платежів (газопостачання, електроенергія тощо) - додав квитанції про сплату послуг за газопостачання; дохід дружини мінливий; перебуває на стаціонарному лікуванні з 23 січня 2018 року й несе певні фінансові витрати - додав квитанцію про придбання медикаментів. До того ж ОСОБА_3 зазначив, що, окрім цього позову, він має й інші позови в судах, якими оскаржує рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради правосуддя і Президента України та за подання яких сплачував судові збори. Як вважає скаржник, оскільки він уже вдруге оскаржує відмову в доступі до правосуддя (щоправда, в іншій справі), за що сплачував судовий збір, то, на його думку, це фактично буде повторна сплата судового збору за розгляд справи, але вже за цим позовом.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із частиною другою статті 132 КАС розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI«Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону № 3674-VIсуд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті .

Проте матеріали апеляційної скарги не містять обставин і відповідних доказів щодо майнового стану скаржника чи інших передбачених наведеною вище законодавчою нормою підстав для звільнення від сплати судового збору.

Оскільки зазначені умови, за наявності яких ОСОБА_3 можна було б звільнити від сплати судового збору, відсутні; належних доказів, що підтверджують незадовільний майновий стан та відсутність інших джерел доходу на момент подання апеляційної скарги, скаржник не надав, достатньо не обґрунтував, то його клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

На підставі підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VIза подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України від 7 грудня 2017 року

№ 2246-VIII«Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 1 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 грн.

З огляду на наведені вище норми законодавства за подання апеляційної скарги на ухвалу суду скаржник повинен сплатити судовий збір у розмірі 1762 грн.

Реквізити для справляння судового збору: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 0007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір» (Верховний Суд, 055)», призначення платежу - 101; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України; Судовий збір, за позовом (ПІБ позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_3 потребує усунення зазначених недоліків.

Ураховуючи наведене й відповідно до вимог частини другої

статті 298 та статті 169 КАС апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків.

Апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику, якщо він не усуне її недоліки протягом установленого строку (пункт 1 частини четвертої статті 169КАС).

Керуючись статтями 169, 296-298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Великої Палати Верховного Суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Залишити без руху апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 12 січня 2018 року.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Роз'яснити, що в разі неусунення недоліків апеляційної скарги в установлений судом строк її буде повернуто скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Великої Палати

Верховного Суду О.Б. Прокопенко