Справа № 163/3081/17
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/3081/17
Провадження № 2-а/163/22/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Чишія С.С.

з участю секретаря судового засідання Носка А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Волинської митниці ДФС в особі заступника начальника митниці ОСОБА_4 про визнання протиправною і скасування постанови в справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_3 просить визнати протиправною і скасувати постанову в справі про порушення митних правил №4000/20500/2017 від 15.11.2017 року, якою на неї за ст.485 МК України накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків не сплаченої суми митних платежів, що становить 53858,82 гривень. Заперечує обвинувачення в заявленні при митному оформлені у 2015 році автомобіля «Ніссан» неправдивих відомостей для визначення митної вартості товару. Стверджує, що на момент митного оформлення товару використано документи, отримані від відправника товару. Саме ж декларування транспортного засобу проводилося декларантом, а оформлена вантажна митна декларація, достовірність заповнення її граф, відповідність даних декларації доданим документам на товар було перевірено інспекторами митниці. Крім того, вважає, що відповідач виніс постанову за збігом шестимісячного строку притягнення до відповідальності, оскільки порушення є закінченим разовим правопорушенням, а не триваючим.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і додатково пояснив, що очолюване позивачем підприємство не мало жодних відносин із особами, що зазначені продавцем і покупцем транспортного засобу у наданих литовськими митними органами документах. Нічого не відомо позивачу і про взаємовідносини цих осіб з компанією «PLENTY - EUROPE OU», у якої ТОВ «ОБЕСТА» придбало автомобіль.

Представник відповідача позов не визнав, до судового розгляду подав письмові заперечення, в судовому засіданні їх підтримав та додатково пояснив, що оскаржувана постанова винесена на підставі наданих литовськими митними органами документів. Оскільки встановлено різницю в ціні транспортного засобу, відповідно перераховано митні платежі і на цій підставі винесено постанову та накладено штраф.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Митне оформлення автомобіля «Ніссан Прімастар», номер кузова НОМЕР_1, здійснене 02.11.2015 року за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №205060000/2015/007617, відповідно до якої відправником товару виступала компанія «PLENTY - EUROPE OU», одержувачем ТОВ «ОБЕСТА», керівником якого на цю дату згідно податкової декларації виступала ОСОБА_3.

Декларування транспортного засобу проводила працівник ПП «А-7» ОСОБА_5 на підставі договору від 19.06.2015 року, відповідальною за фінансове врегулювання особою було ТОВ «ОБЕСТА».

Відповідно до інвойсу №207-10/К від 29.10.2015 року та вантажної митної декларації №205060000/2015/007617 вартість автомобіля заявлено в розмірі 3105 Євро, що згідно курсу НБУ становило 78656,45 гривень.

Митну вартість визначено в сумі 79416,41 гривні, митних платежів нараховано і сплачено в сумі 31391,13 гривні.

04.03.2017 року на Волинську митницю з ДФС України надійшов запит литовських митних органів про підтвердження митного оформлення ввезення в Україну автомобіля «Ніссан Прімастар», номер кузова НОМЕР_1.

Згідно експортної митної декларації Литовської Республіки №15LTLG3000EK00EAB2 від 29.10.2015 року автомобіль «Ніссан Прімастар», номер кузова НОМЕР_1, був проданий компанією «UAB BAJRUS» громадянину ОСОБА_6 за ціною 5000 євро, що згідно курсу на день митного оформлення становило 126660,95 гривень.

З огляду на різницю вартості транспортного засобу, заявленої і прийнятої під час митного оформлення, стосовно литовської експортної митної декларації різниця розміру митних платежів становить 17952,94 гривень.

31.10.2017 року інспектор Волинської митниці ДФС ОСОБА_7 за ознаками ст.485 МК України склав щодо ОСОБА_3 протокол про порушення митних правил. В протоколі зазначено, що ОСОБА_3 як директор ТОВ «ОБЕСТА» під час митного оформлення 02.11.2015 року автомобіля «Ніссан Прімастар», номер кузова НОМЕР_1, через декларанта ПП «А-7» ОСОБА_8 вчинила дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному розмірі митних платежів у загальному розмірі 17952,94 гривні, а саме: заявила в митній декларації №205060000/2015/007617 неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару; неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості самого товару; надала з цією метою документи, що містять такі відомості.

15.11.2017 року заступник начальника Волинської митниці ОСОБА_4 виніс оскаржувану постанову. Цією постановою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу №4000/20500/17 і накладено стягнення у вигляді 300% несплаченої суми митних платежів або 53858,82 гривень штрафу.

Таким чином аналіз досліджених у справі доказів свідчить, що підставою для складання протоколу про порушення митних правил та єдиним і головним доказом для притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення були одержані від литовських митних органів експортна митна декларація №15LTLG3000EK00EAB2 та рахунок-фактура від 29.10.2015 року №251.

Між відомостями цієї декларації і наданими для митного оформлення транспортного засобу документами дійсно є невідповідності щодо відправника, одержувача і вартості транспортного засобу.

Однак сама по собі експортна декларація доводить лише факт оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці. Вона жодним чином не виключає можливості переходу прав на автомобіль після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, зазначеного в поданих до митного оформлення документах, - компанії «PLENTY - EUROPE OU».

При цьому слід взяти до уваги, що заявлена декларантом митна вартість транспортного засобу згідно з митною декларацією №205060000/2015/007617 визначена за передбаченим ст.64 МК України резервним методом, з яким погодилась митниця.

Як встановлено під час судового засідання, в ході здійснення провадження в справі про порушення митних правил №4000/20500/17 запит польським митним органам щодо митного оформлення завершення експорту транспортного засобу не направлявся і на час розгляду цього позову відповідна інформація відсутня.

Акт ГУ ДФС у Рівненській області «Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «ОБЕСТА» щодо того ж факту не може виступати доказом, оскільки є рішенням органу доходів і зборів, яке грунтується виключно на зверненні митних органів Литовської Республіки та доданих до звернення тих же декларації і рахунку-фактури, що є головним доказом в справі про порушення митних правил.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Зі змісту даної статті випливає, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз досліджених доказів свідчить, що по справі достатніх доказів такої вини і мети в діях позивачки не зібрано, а її твердження про предявлення до митного оформлення виключно тих документів, які були надані продавцем транспортного засобу, стороною відповідача відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України не спростовані.

Як у справі про порушення митних правил, так і під час розгляду цього позову не доведено, що одержані від литовських митних органів митні документи мають чи повинні мати переважне доказове значення порівняно з документами, поданими до митного оформлення автомобіля «Ніссан Прімастар».

Крім цього, суд звертає увагу, що вжиті у ст.485 МК України поняття «заявлення в митній декларації», «надання документів», «несплата митних платежів у строк, встановлений законом» з огляду на їх семантичне значення свідчать про разову дію, а тому не дають підстав вважати відповідні правопорушення триваючими. Відтак на такі склади порушення митних правил не поширюються положення ст.467 МК України щодо строку накладення стягнення з моменту виявлення правопорушення.

Таким чином суд вважає, що наявність в діях позивачки передбаченого ст.485 МК України складу порушення митних правил не доведена. Відтак заявлені позивачкою вимоги суд вважає обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають повному задоволенню.

Під час розгляду позову встановлено, що під час здійснення провадження митницею не вжито всіх необхідних процесуальних дій для повного зясування обставин справи. Однак в даній справі провадження не могло бути розпочате відповідно до положень п.7 ст.247 КУпАП, оскільки з часу заявлення відомостей в митній декларації збігло понад 6 місяців, встановлених ч.2 ст.467 МК України для накладення стягнення.

У звязку з цим суд не вбачає підстав для повернення справи на новий розгляд, через що відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України оскаржувану постанову слід скасувати із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 від 15.11.2017 року в справі про порушення митних правил №4000/20500/17 про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 53858,82 гривні, визнати протиправною і скасувати.

Провадження в справі про порушення митних правил №4000/20500/17 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Імя позивача ОСОБА_3; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_2.

Найменування відповідача Волинська митниця ДФС; місце знаходження: вулиця Призалізнична 13, село Римачі Любомльського району Волинської області; .

Головуючий : суддя С.С.Чишій