Справа № 474/572/14-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2018 Київ К/9901/1351/18 474/572/14-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу № 474/572/14-а

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до голови Врадіївської селищної ради, начальника Врадіївського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (далі - Врадіївський РВ УМВС України в Миколаївській області), за участю прокурора Врадіївського району Миколаївської області, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення компенсації судових витрат, стягнення моральної шкоди, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду, прийняту 28 листопада 2014 року у складі судді Птичкіної В.В., та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду, постановлену 30 квітня 2015 року у складі колегії суддів: головуючого - Яковлева Ю.В., суддів: Вербицької Н.В., Коваля М.П.,

в с т а н о в и в :

У червні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі також - позивачі) звернулися до суду з адміністративним позовом в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просили:

- визнати дії начальника Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області - ОСОБА_3 в організації дій працівників міліції Врадіївського РВ УМВС та особисті дії по примусу позивачів до виконання нечинного рішення виконавчого комітету Врадіївської селищної ради від 24 січня 2014 року № 2, втручанню в господарську діяльність позивачів, недопусканню відвідувачів до закладу, застосування мір фізичного та психологічного впливу до позивачів, під час вчинення дій по притягненню позивачів до адміністративної відповідальності протиправними;

- визнати дії селищного голови Врадіївської селищної ради - ОСОБА_4 в організації заходів щодо спонукання позивачів до виконання нечинного рішення виконавчого комітету Врадіївської селищної ради від 24 січня 2014 року № 2 та по притягненню позивачів до адміністративної відповідальності протиправними;

- стягнути з начальника Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області - ОСОБА_3 на користь кожного з позивачів 5000 гривень для відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями, та зобов'язати його публічно вибачитися перед позивачами.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що вони здійснюють підприємницьку діяльність у належних ОСОБА_2 на праві приватної власності приміщеннях літнього кінотеатру та тиру, що розташовані в центральному парку с. Врадіївка (вул. Героїв Врадіївщини, 158), вид діяльності - « 56.30 обслуговування напоями». У зазначеному приміщенні, розташований диско-бар «Кратер».

24 січня 2014 року виконавчий комітет Врадіївської селищної ради прийняв рішення № 2, пунктом 3 якого обмежив час роботи розважальних закладів - до 01-00 год. у весняно-літній період.

Пункт 3 цього рішення постановою Врадіївського районного суду від 03 липня 2014 був визнаний протиправним та скасований.

Начальник Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області - ОСОБА_3 (який керував діями працівників РВ) в ніч на 17, 18, 24 та 25 травня 2014 року вимагав від позивачів припинити роботу диско-бару «Кратер». За твердженнями позивачів, начальник Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області незаконно втрутився в їхню господарську діяльність, не допускав відвідувачів до приміщення диско-бару, застосував до позивачів заходи фізичного та психологічного впливу і протиправно діяв під час притягнення позивачів до адміністративної відповідальності. Протиправність дій селищного голови, за твердженнями позивачів, полягала в тому, що він примусив начальника Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області виконувати незаконне рішення і незаконно притягнув позивачів до адміністративної відповідальності.

Миколаївський окружний адміністративний суд постановою від 28 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року, у задоволенні позову відмовив.

У касаційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на те, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій були винесені при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки судів не відповідають обставинам справи, а тому просив скасувати їх рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII (далі - КАС України) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що діями відповідачів права позивачів порушені не були, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснють підприємницьку діяльність у належних ОСОБА_2 на праві приватної власності приміщеннях літнього кінотеатру та тиру, що розташовані в центральному парку с. Врадіївка (вул. Героїв Врадіївщини, 158), вид діяльності - « 56.30 обслуговування напоями». У зазначеному приміщенні, розташований диско-бар «Кратер».

Рішенням від 23 липня 2003 року № 5 виконавчий комітет Врадіївської селищної ради затвердив режим роботи диско-бару «Кратер» - з 10.00 години до 04.00 години щоденно.

24 січня 2014 року виконавчим комітетом Врадіївської селищної ради Миколаївської області було прийнято рішення №2, відповідно до пункту 1 якого було встановлено, що у нічний час, з 00-00 - 08-00 годину в осінньо-зимовий період та з 01-00 по 08-00 годину у весняно-літній період на захищених об'єктах (жилих будинків і прибудинкових територіях; лікувальних, закладів освіти, культури; готелів і гуртожитків; розташованих у межах населеного пункту, закладів громадського харчування, торгівлі, розважального та грального бізнесу; інших будівель і споруд, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди; парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території селища і груп житлових будинків) забороняється гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використовування піротехнічних засобів. Пунктом 2 вказаного рішення було встановлено суб'єктам підприємницької діяльності обмежити час перебування неповнолітніх осіб в закладах громадського харчування, залах комп'ютерних ігор, гральних закладах та в закладах дозвілля після 21-00 год. в осінньо-зимовий період та після 22-00 години у весняно-літній період. Пунктом 3 було затверджено наступний режим роботи розважальних закладів на території смт. Врадіївка:

ПОЧАТОК роботи - не регламентовано

ЗАКІНЧЕННЯ роботи - з 00-00 год. в осінньо-зимовий період та з 01-00 години у весняно-літній період.

Рішенням Врадіївської селищної ради Миколаївської області від 4 червня 2014 року № 1 були скасовані пункти 1 та 2 рішення виконавчого комітету Врадіївської селищної ради від 24 січня 2014 року № 2, як такі, що не відповідають чинному законодавству України.

Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 03 липня 2014 року у справі №474/527/14-а було визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення виконавчого комітету Врадіївської селищної ради Миколаївської області від 24 січня 2014 року № 2.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про міліцію» правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Пунктом 26 частини першої статті 10 вказаного вище Закону, міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана зокрема забезпечувати в межах своїх повноважень додержання вимог закону, виконання та контроль за рішеннями сільських, селищних, міських рад з питань охорони громадського порядку, торгівлі, утримання тварин у домашніх умовах, додержання тиші в громадських місцях тощо, а також контролювати утримання в належній чистоті вулиць, прибудинкових територій і дворів у містах та інших населених пунктах.

Пунктами 1 та 20 частини першої статті 11 цього Закону, визначено, що міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право: вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень міліції; відповідно до своєї компетенції тимчасово обмежувати або забороняти доступ на окремі ділянки місцевості чи об'єкти з метою забезпечення зокрема громадського порядку.

Судами встановлено, що відповідно до наказів від 16 травня 2014 року № 128, та від 2 травня 2014 року №157 Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області, відбувалося оперативно-профілактичне відпрацювання смт. Врадіївка Миколаївської області.

Як зазначають позивачі в ході проведення вказаних заходів відповідачем, а саме начальником Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області, було здійснено втручання у господарську діяльність позивачів, яка виразилась у вимкненні звуковідтворювальної апаратури у диско-барі «Кратер» в ніч з 17 травня 2014 року, а також начальник райвідділу незаконно вимагав від них припинити роботу диско-бару після 01-00 години, 17,18, 24 та 25 травня та протиправно перешкоджав відвідувачам заходити у приміщення.

Однак, враховуючи те що, на момент проведення профілактичного відпрацювання смт Врадіївка пункт 3 рішення №2 виконавчого комітету Врадіївської селищної ради від 24 січня 2014 року скасований не був, дії працівників міліції, які стосуються виконання цього рішення при проведенні оперативно-профілактичного відпрацювання смт. Врадіївка Миколаївської області є правомірними.

Доводи позивачів про те, що начальник Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області незаконно використав фізичний та психологічний вплив є безпідставними.

Так, судом першої інстанції в ході розгляду справи був досліджений висновок від 26 листопада 2014 року за матеріалами службового розслідування, в якому зазначалось, що до 18 листопада 2014 року до правоохоронних органів із заявами про нанесення тілесних ушкоджень позивачі не зверталися.

Стосовно психологічного впливу позивачі не зазначили, в чому саме полягав такий вплив, що його застосовував начальник Врадіївського РВ УМВС України, також не зазначено, які саме дії начальника Врадіївського РВ УМВС України під час вчинення дій по притягненню позивачів до адміністративної відповідальності є протиправними.

В касаційній скарзі позивачем зазначено, що результатом протиправних дій начальника Врадіївського РВ УМВС України є складені працівниками РВ протоколи про адміністративне правопорушення: № 005084, № 005089, № 005088, № 005090, № 005080.

Зазначене не приймається судом до уваги, оскільки рішення про притягнення позивачів до адміністративної відповідальності (накладення адміністративних стягнень) за протоколами № 005084, № 005089, № 005088, № 005090 приймались не начальником Врадіївського РВ УМВС України, а Врадіївським районним судом.

Так, за протоколом № 005080 постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) виніс т.в.о. заступника начальника РВ.

Водночас, відповідно до постанови Врадіївського районного суду Миколаївської області від 13 червня 2014 року по справі про адміністративне правопорушення було визнано ОСОБА_1 винуватим у скоєні правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП та було призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 170 гривень.

Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20 серпня 2014 року було визнано ОСОБА_2 винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП та було призначено їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 136 гривень.

Аналізуючи встановлені судами обставини справи, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідачі діяли в спосіб що передбачений законами України і права позивачів не порушили, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій..

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 242, 341, 343, 349, 350, 355 - 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець