Справа № 815/5837/17
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5837/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Цховребової М.Г.

при секретарі судового засідання - Деркач А.А.

за участю:

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень, -

встановив:

13 листопада 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування: рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2017/000074/2 від 30.06.2017 року; картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2017/00781 від 30.06.2017 року.

Ухвалами суду від 14 листопада 2017 року: відкрито провадження в адміністративній справі; розпочато підготовку справи до судового розгляду; запропоновано відповідачу подати у 10-денний строк з дня одержання ухвали та копій документів письмові заперечення проти позову, та докази, які у нього є, або заяву про визнання позову; зобовязано відповідача надати у той самий строк у разі заперечення проти позову всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийняті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов; витребувано певні докази у справі; закінчено підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду на 22 листопада 2017 року.

В судових засіданнях ухвалами суду від: 22.11.2017 року зупинено провадження у справі до 04.12.2017 року; 04.12.2017 року продовжено зупинення провадження у справі до 12.12.2017 року; 12.12.2017 року поновлено провадження у справі.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Частиною 2 статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

У частині 4 статті 257 КАС України дана справа не зазначена.

Враховуючи те, що станом на 15.12.2017 року відповідачем подані письмові заперечення проти позову, позивачем письмові пояснення по справі з урахуванням заперечень відповідача проти позову, керуючись положеннями нової редакції КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 1 статті 258 КАС України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

В судове засідання 23.01.2018 року представник позивача не зявилась. Позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. (а.с.145, 146) 14.12.2017 року та 09.01.2018 року від представника позивача через канцелярію суду надійшли клопотання про розгляд справи за відсутністю позивача у письмовому провадженні із зазначенням, що позовні вимоги підтримуємо, усі докази надані у повному обсязі. (а.с.132, 141)

12.12.2017 року та 14.12.2017 року представником позивача подані додаткові письмові пояснення по справі з урахуванням поданих відповідачем заперечень проти позову. (а.с.114-118, 133-134)

В судовому засіданні 18.01.2018 року та 23.01.2018 року представники відповідача не визнали адміністративний позов повністю, просили суд відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях проти адміністративного позову (а.с.105-113) та додаткових поясненнях по справі (а.с.148-149).

Зясувавши позицію позивача, заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем, як Покупцем, та фірмою FRUTOPOLIS S.A. (Греція), як Продавцем, укладено контракт на поставку № 336/17 від 27.04.2017 року (далі контракт на поставку) (а.с.17-25), відповідно до якого, з урахуванням додаткової угоди № 1 до нього від 09.06.2017 року (а.с.26-27), зокрема:

- п.1.1: Постачальник зобовязується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар, вказаний в інвойсах, які є невідємною частиною цього контракту, в порядку та на умовах, обговорених в контракті;

- п. 1.2: поставка товару здійснюється партіями;

- п. 2.1: загальна сума контракту рівна загальній сумі вартості товару, який поставляється на умовах даного контракту, та складає 500000 євро;

- п. 3.1: оплата за товар Покупцем може здійснюватись на наступних умовах: або протягом 14 днів після митного очищення товару Покупцем, що підтверджується ВМД, або на умовах 100% передплати з боку Покупця. Вартість товару зазначається в інвойсі на кожну партію товарів;

- п. 4.2: Постачальник може здійснювати поставку за цим контрактом на наступних умовах «Інкотермс 2010»: CIF (Одеса, Іллічівськ); CPT (Одеса, Іллічівськ); FCA (склад Постачальника Греція). Перевезення забезпечується за рахунок Покупця; FOB (порт відвантаження Греція). Умови поставки кожної партії товару зазначаються окремо, зокрема, в інвойсі на неї;

- п. 7.1: товар може поставлятись Покупцю:

- в зворотній тарі Покупця, а саме в пластикових ящиках, призначених для транспортування свіжих цитрусових, фруктів та овочів

або

- в тарі Постачальника, призначеній для транспортування свіжих цитрусових, фруктів та овочів.

У випадку поставки товару в тарі Постачальника, остання включається у вартість товару і поверненню не підлягає;

- п. 7.2: обовязок пакування і маркування товару лежить на Постачальнику. Витрати по пакуванню і маркуванню покладаються на Постачальника. Ці витрати входять у вартість товару і додатковому відшкодуванню зі сторони Покупця не підлягають.

Між позивачем, як Замовником, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, як Експедитором, укладено договір № 03.05 від 03.05.2017 року про надання транспортно-експедиційних послуг (далі договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 03.05) (а.с.50-53), відповідно до якого, зокрема:

- п. 1.1: даний договір регулює взаємовідносини сторін, які виникають при плануванні, організації та здійсненні міжнародних та внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом, а також по оплаті наданих транспортних послуг;

- п. 2.1: на кожне перевезення оформлюється транспортне замовлення (заявка), яке складається у письмовій формі, підписується уповноваженою особою Замовника та передається Експедиторові за допомогою електронної пошти, в якому узгоджуються конкретні умови перевезення;

- п. 2.4: замовлення (заявка) є невідємною частиною даного договору. В разі виникнення розбіжностей у тлумаченні умов по даному договору пріоритетними є умови (дані), зазначені у замовленні (заявці);

- п. 4.2: розрахунок за виконане перевезення здійснюється Замовником протягом 3 банківських днів з моменту вивантаження автомобіля за скан копією документів: оригіналу рахунка, акта виконаних робіт;

- п. 6.2.11: Експедитор має право укладати договори з третіми особами для належного та своєчасного виконання узятих на себе зобовязань по даному договору. Всі витрати по взаємовідносинам з третіми особами бере на себе Перевізник та відшкодуванню зі сторони Замовника останні не підлягають.

Між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, як Експедитором, та ТОВ «Автотрансгруп», як Виконавцем, укладено договір № 20/04/2015 на надання транспортно-експедиційних послуг від 20.04.2016 року (далі договір на надання транспортно-експедиційних послуг № 20/04/2015).(а.с.54-56)

У заявці до договору № 03.05 від 03.05.2017 року № 4 від 26.06.2017 року (а.с.57), підписаному позивачем, як Замовником, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, як Експедитором, узгоджені конкретні умови перевезення, а саме: найменування Замовника та Експедитора; маршрут перевезення; дата завантаження; адреса завантаження; контактна особа на завантаженні; митний перехід; адреса розмитнення; адреса розвантаження; найменування вантажу (вага, обєм); вимога до транспорту; ціна перевезення та форма розрахунку; авто та водій.

Відповідно до інвойсу № 043 від 26.06.2017 року (а.с.30), фірма «FRUTOPOLIS» S.A поставила позивачу з Греції за контрактом № 336/17 від 27.04.2017 року товар на загальну суму 7703,74 євро, а саме:

- абрикоси А, код: НОМЕР_1 (піддонів 26, ящиків пластикових 2020, брутто /кг 21673, нетто/кг 20273, ціна за одиницю 0,38 євро, загальна сума 7703,74 євро);

- на умовах оплати: протягом 14 днів після митного очищення;

- на умовах поставки: FCA Скідра.

Довідкою про транспортні витрати б/н від 27.06.2017 року (а.с.58) ФОП ОСОБА_2 повідомив позивача та митні органи, що транспортні витрати в одну сторону а/м ВН6082СХ/ВН4816ХО по доставці вантажу: персики свіжі, згідно договору № 03.05 від 03.05.2017 року по маршруту Скідра, Греція до п/п «Рені Джурджулешть», Україна складають 45000 гривень (сорок пять тисяч гривень), від п/п «Рені Джурджулешть» до Одеса, Україна складає 16167 гривень. Ставка на перевезення по маршруту Скідра, Греція Одеса, Україна складає 61167 гривень згідно Заявці-договору № 4. Товар не страхується.

На підставі договору про надання послуг по декларуванню товарів № 211/16 від 01.03.2016 року (а.с.41-43), укладеного між позивачем, як Замовником, та ТОВ «БЕК «Атаман-Груп», як Виконавцем», декларантом ОСОБА_4 з метою митного оформлення товару позивача для підтвердження митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) 30.06.2017 року була подана електронна митна декларація (Форма МД-2) № 500060/2017/009902 (а.с.39).

Згідно доповнення № 1 до цієї митної декларації (Форма МД-6) (а.с.40), до неї додано:

4103 43 26/06/17

m4103 1 09/06/17

m4104 336/17 27/04/17

m4207 211/16 01/03/16

4301 03.05 03/05/17

4301 Договір-заявка № 4 26/06/17

4301 20/04/15 20/04/15

5501 0730 26/06/17

5503 0730 26/06/17

5504 0730 26/06/17

9000 Лист ТОВ «Д.І.К.» № 3006-9 30/06/17

9610 17GREX23 26/06/17.

У вказаній митній декларації декларантом зазначено, зокрема (а.с.39):

- у першому підрозділі графи 20 «Умови поставки»: FCA,

- у другому підрозділі графи 37 «Процедура»: ZZ00.

У листі позивача, вих. № 0306-9 від 30.06.2017 року, відповідачу надані пояснення щодо оформлення ВМД № UA500060/2017/009902 від 30.06.2017 року (а.с.65) наступного змісту, зокрема:

«Нам розяснено права викладені у п. 3 ст. 52 Митному кодексі України по виконанню вимог п. 3 ст. 52 МКУ. Проте ми маємо зауваження щодо розбіжностей, які були висунуті при митному оформленні ВМД.

Щодо вартості пакування, згідно із Зовнішньоекономічним договором № 336/17 від 27.04.2017 р. у п. 7.1 зазначено, що товар може надходити Покупцеві у тарі Постачальника, яка в свою чергу включається до ціни на цей товар.

Щодо підтвердження витрат на транспортування відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ до ВМД були надані документи, що підтверджують ці витрати, а саме:

1. Договір-заявку № 4 від 26.06.2017 р.

2. Довідку про транспортні витрати б/н від 26.06.2017 р.

Також до ВМД був наданий Договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 03.05 від 03.05.2017 р. та надано Договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 20/04/2015 від 20.04.2015 р., який підтверджує виконання роботи по транспортуванню товару.

Щодо умов оплати, нами було надано Додаткову угоду № 1 від 09.06.2017 року де зазначено умови оплати протягом 14 діб після митного оформлення товару. Також було надано Інвойс № 043 від 26.06.2017 р. з вищевказаними умовами оплати.

Щодо різниці в адресі Відправника у експортній ВДМ та у товаросупровідних документах, звертаємо увагу на те, що митна декларація країни відправлення заповнена грецькою мовою.

Таким чином усі витребувані митними органами документи, що підтверджують ціну Товару по контракту, були надані своєчасно у встановленому Законом порядку.»

30.06.2017 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2017/000074/2 (а.с.13-14) щодо товарів: персики свіжі, класу А, у пластикових ящиках 2020 шт., на 26 деревяних піддонах, врожай 2017 р., країна виробництва Греція (GR), виробник FRUTOPOLIS S.A., торгівельна марка «FRUTOPOLIS».

Згідно змісту цього рішення, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, задекларованих за МД від 30.06.2017 № UA500060/2017/009902 було встановлено наступне:

1. до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи:

- зовнішньоекономічний контракт від 27.04.2017 № 336/17;

- інвойс від 26.06.2017 № 043 та інші документи;

2. у звязку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, повязаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до встановленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Проте до митного оформлення надано лише лист від «MasivAvto» SRL від 26.06.2017 б/н, при цьому, у даних транспортних документах (CMR) наведене підприємство не значиться;

3) у п. 3.1. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.04.2017 № 336/17 зазначено, що оплата за товар здійснюється на умовах 100% передплати зі сторони покупця. Інших умов сплати за товар у контракті не наведено. Проте, згідно поданого інвойсу від 26.06.2017 № 043 вартість товарів становить 7703,74 ЕВРО, що не відповідає сумі попередньої оплати 75000 ЕВРО, вказаної в довідці банку № 170503IIB108449 від 03.05.2017. Таким чином, умови здійснення оплати за товар, наведи в інвойсі, не відповідають умовам здійснення оплати за товар;

4) адреса відправника FRUTOPOLIS S.A. вказана в митної декларації країни відправлення від 26.06.2017 року № 17GREX26 відрізняється від адреси вказаної в МД UA500060/2017/009902 та сертифікаті з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 26.06.2017 року № А702809;

3. декларанту було запропоновано, відповідно до п. 3 ст. 53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, у відповідності до статті 254 МКУ, прошу надати переклад копії митної декларації країни відправлення на українську мову. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажання може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

30.06.2017 декларантом підприємства ТОВ «Брокерсько-Експедиційна Компанія «АТАМАН-ГРУП» ОСОБА_4 діючим на підставі Договору про надання послуг з декларування товарів від 01.03.2016 № 211/16, було надіслане повідомлення № 3006-4, де не було надано вагомих розяснень стосовно усіх виявлених розбіжностей у поданих документах та додатково повідомив, що додаткові документи відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ надаватися не будуть;

4. за результатом проведеної консультації шляхом обміну електронними повідомленнями між органом доходів та зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, по товару № 1 було обрано другорядний метод визначення митної вартості резервний метод.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 55 органом доходів і зборів буде здійснено коригування митної вартості на товар. Оскільки відповідно до п. 2 статті 58 використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п. 3 статті 58 застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Кодексу.

В органі доходів і зборів відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами, тому відповідно до статей 59 МКУ неможливо застосувати методу за ціною договору щодо ідентичних товарів.

В органі доходів і зборів відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами по товару № 1 тому відповідно до статей 59, 60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62, 63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в органі доходів і зборів відсутня інформація щодо обчислення вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п. 1 статті 64 МКУ у разі якщо митну вартість не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митна вартість товару № 1 буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС, з урахуванням попередніх прийнятих рішень про визначення митної вартості, та здійснення поставки в межах одного контракту встановлено, що:

- рівень митної вартості товару № 1 МД є більшим (МД від 23.06.2017 №UA125220/2017/705715), та становить 0,726 дол. США/кг. нетто, ніж заявлено декларантом 0,52 дол. США/кг. нетто.

Вказане рішення отримано декларантом позивача ОСОБА_4 30.06.2017 року. (а.с.14)

Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2017/00781 від 30.06.2017 року (а.с.15-16) позивача повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: відповідно до ст. 256, з урахуванням ч. 2 п. 6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, фіскальним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 30.06.2017 № UA500060/2017/000074/2.

Згідно змісту цієї картки відмови, позивачу відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, а саме:

- Пакувальний лист (Packinglist) 43 26.06.2017;

- Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 043 26.06.2017;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) 7782 26.06.2017;

- Книжка МДП (TIR carnet) ХХ.77327198 26.06.2017;

- Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) A702809 26.06.2017;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н 26.06.2017;

- Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н 22.06.2017;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 1 09.06.2017;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 43 26.06.2017;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення н 336/17 27.04.2017;

- Договір про надання послуг митного брокера 211/16 01.03.2016;

- Договір (контракт) про перевезення 03.05 03.05.2017;

- Договір (контракт) про перевезення 20/04/15 20.04.2015;

- Договір (контракт) про перевезення Договір-заявка № 4 26.06.2017;

- Інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу 0730 26.06.2017;

- Інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампів «Ввезення в 0730 26.06.2017;

- Інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампа «Радіологічни 0730 26.06.2017;

- Копія митної декларації країни відправлення 17GREX26 26.06.2017;

- Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA500060.2017.009902 30.06.2017,

поданих 30.06.2017 року о 14 год. 22 хв. декларантом або уповноваженою ним особою Товариство з обмеженою відповідальністю «Брокерсько-Експедеційна Компанія «АТАМАН-ГРУП».

Також у картці відмови розяснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, це подання нової митної декларації з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів від 30.06.2017 року № UA500060/2017/000074/2.

Вказану картку відмови отримано декларантом позивача ОСОБА_4 30.06.2017 року. (а.с.16)

Не погоджуючись із вищезазначеними рішенням про коригування митної вартості товарів № UA500060/2017/000074/2 від 30.06.2017 року та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2017/00781 від 30.06.2017 року, позивач оскаржив їх у судовому порядку.

Крім документів, наданих відповідачу до прийняття оскаржених рішень, на доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду додатково надано копії документів, сформованих/складених або отриманих позивачем після прийняття оскаржених рішень, зокрема:

- листа ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк», вих. № 288/ІІІ від 22.09.2017 року, яким позивача повідомлено про стан розрахунків позивача по контракту № 336/17 від 27.04.2017 року з нерезидентом Frutopolis S.A. (Греція) в ПАТ «МІБ» за період з 01.05.2017 року по 31.07.2017 року в розрізі купленої та перерахованої іноземної валюти. Згідно даних додатку до цього листа, за заявкою № 30 від 11.07.2017 року на 81446,97 євро, 12.07.2017 року позивачем куплено та перераховано всього 81446,97 євро, в т.ч. за МД від 30.06.2017 року в сумі 7703,74 євро (а.с.33-36);

- калькуляції Frutopolis S.A. ціни товару за контрактом № 336/17 від 27.04.2017 року та інвойсом № 043 від 26.06.2017 року, до якої включено в тому числі ціну упаковки (а.с.32);

- листа Frutopolis S.A. б/н від 23.11.2017 року, адресованого позивачу, із зазначенням адреси виробництва та юридичної адреси цієї компанії, яку вони згадували в вантажно-митних деклараціях та контрактах, грецькою та англійською мовами. У листі також зазначено, що в рамках виконання договору № 336/17 від 27.04.2017 року, укладеного між позивачем та цією компанією з передачею всіх відправлень товарів у заяві на імпорт, адресою цієї компанії написано грецькою мовою, що не суперечить грецькому законодавству, в якому не має вимог щодо мови заповнення цього документа (а.с.119-121).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Митним кодексом України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (далі МК України), Правилами заповнення декларації митної вартості, затвердженими наказом Міністерства фінансів України 24.05.2012 року № 599, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 року за № 984/21296(далі Правила), Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 року № 651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 року за № 1372/21684 (далі Порядок), Класифікаторами: особливостей переміщення товарів через митний кордон України (далі Класифікатор особливостей переміщення товарів), та умов поставки (далі Класифікатор умов поставки), розміщеними на офіційному порталі Державної фіскальної служби України.

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобовязаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати органу доходів і зборів (за наявності) додаткові відомості уразі потреби уточнення інформації.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно зі ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише уразі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не повязаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Уразі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Підпунктом в пункту 1 частини 10 статті 58 МК України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, понесені покупцем: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, повязаних із пакуванням.

Згідно п. 1.1 Правил, ці Правила визначають порядок заповнення декларації митної вартості (далі - ДМВ), яка використовується:

декларантом або у повноваженою ним особою - при визначенні та заявленні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту;

митним органом - при здійсненні контролю за правильністю визначення декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту.

Відповідно до Правил, у графі 20 зазначаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо ці витрати відповідно до умов поставки (графа 3 ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(а) ДМВ).

Після тексту „Витрати на транспортування до зазначається літерний код альфа-2 відповідно до Класифікації країн світу країни (адміністративно-територіальної одиниці у складі країни, що має власний літерний код за цією Класифікацією), на території якої міститься географічний пункт, до якого понесені витрати на транспортування товарів, наведені у цій графі, через пропуск - назва цього географічного пункту.

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

Якщо додатковий аркуш А заповнюється на товари декількох найменувань, то витрати на транспортування їх у місце ввезення розподіляються між товарами різних найменувань пропорційно вазі брутто цих товарів.

Згідно п. 1 Порядку, цей Порядок визначає правила заповнення граф митних декларацій (далі - МД) на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі - ЄАД), додаткових аркушів до нього форми МД-3 (далі - додаткові аркуші), специфікації форми МД-8 (далі - специфікація), порядок унесення відомостей до доповнення форми МД-6 (далі - доповнення), випадки застосування специфікації, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД форм МД-2, МД-3, МД-6, МД-8.

Передбачені цим Порядком правила також поширюються на застосування МД на бланках ЄАД, додаткових аркушiв, доповнення i специфiкацiї, виготовлених за допомогою компютера, та електронних МД.

Згідно Порядку, графа 20 Умови поставки заповнюється при декларуванні товарів, що переміщуються за договорами (контрактами) купівлі-продажу (крім випадків декларування товарів, що переміщуються в межах зазначених договорів на безоплатній основі, та переміщення товарів громадянами), та здійсненні товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності.

У першому підрозділі графи наводиться скорочене літерне найменування умов поставки згідно з класифікатором умов поставки.

Якщо зовнішньоекономічним договором (контрактом) передбачено інші умови поставки, ніжті, що визначені цим класифікатором, то зазначається скорочене літерне найменування умов поставки, найбільш наближених до умов, передбачених у договорі (контракті).

У другому підрозділі графи зазначається літерний код альфа-2 відповідно до класифікації країн світу країни, на території якої міститься географічний пункт доставки товарів, через пропуск - назва цього географічного пункту.

При декларуванні товарів, що переміщуються стаціонарними засобами транспортування, у другому підрозділі графи зазначається місце передання товарів відповідно до положень зовнішньоекономічного договору (контракту).

Відповідно до Порядку, уграфі 37 Процедура проставляється код процедури переміщення товарів відповідно до заявленого митного режиму.

У першому підрозділі графи проставляється чотиризначний код, перші дві цифри якого - код митного режиму відповідно до класифікатора митних режимів, наступні дві - код попереднього митного режиму згідно з класифікатором митних режимів. Якщо попередній митний режим - відсутній, то третьою та четвертою цифрами коду проставляється "00".

При реекспорті продуктів переробки, отриманих у результаті переробки на митній території України еквівалентних українських товарів, третьою та четвертою цифрами коду проставляється "00".

При поміщенні в митний режим переробки за межами митної території України еквівалентних українських товарів, третьою та четвертою цифрами коду проставляється код митного режиму імпорту продуктів переробки, одержаних з іноземних еквівалентних товарів.

У другому підрозділі графи проставляється чотиризначний код, перші два знаки якого - літерний код особливості переміщення товарів, наступні два знаки - цифровий код додаткової особливості переміщення товарів згідно з класифікатором особливостей переміщення товарів через митний кордон України.

Якщо при переміщенні товарів особливості та/або додаткові особливості переміщення відсутні або не визначені класифікатором особливостей переміщення товарів через митний кордон України, то в другому підрозділі графи проставляються коди особливості та/або додаткової особливості переміщення товарів згідно з класифікатором особливостей переміщення товарів через митний кордон України, що відповідають позиціям "Інше".

Відповідно до Розділу 1 Класифікатору особливостей переміщення товарів Особливості переміщення товарів, літерний код некласифікованих особливостей переміщення товарів:

- Інше: ZZ.

Відповідно до Розділу 2 Класифікатору особливостей переміщення товарівДодаткові особливості переміщення товарів,цифровий код:

- Декларування за однією митною декларацією товарів, переміщення яких є торговою операцією, та контейнерів, піддонів, упаковок, етикеток, марок акцизного податку та інших подібних товарів, що зворотно ввозяться в рамках цієї торгової операції: 32;

- Інше: 00.

Відповідно до Класифікатора умов поставки, літерному коду умов поставки FCA відповідає назва франко-перевізник (….. назва місця призначення).

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні розяснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

На підставі встановлених судом обставин та аналізу вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Аналіз ч. 3 ст. 53 МК України дає змогу виокремити наступні обставини, за наявності яких орган доходів і зборів має право зобов'язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості, у разі якщо документи:

1) зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності,

2) наявні ознаки підробки або

3) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтвердженим відповідними доказами.

Так, встановивши, що подані документи містять розбіжності, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме з поданих декларантом документів та які саме показники цих документів містять розбіжності.

Встановивши, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме документи та яких саме відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, не містять подані декларантом документи.

Аналізуючи зазначені норми Верховний Суд України у постанові від 30.06.2015 року (справа 21-591а15) зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Щодо першої обставини, зазначеної в оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів як підстави, з якої відповідач зробив висновок про те, що подані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, повязаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

По-перше, наведена відповідачем у спірному рішенні законодавча вимога про те, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, повязаних із пакуванням, передбачена не пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МК України, а пп. в п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України.

По-друге, згідно змісту пп. в п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), а саме, вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, повязаних із пакуванням, за сукупністю таких обовязкових умов, якщо вони:

- не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті,

- понесені покупцем.

Пунктом 7.1 контракту на поставку передбачено два можливих варіанти поставки товару Покупцю:1) в зворотній тарі Покупця, а саме в пластикових ящиках, призначених для транспортування свіжих цитрусових, фруктів та овочів або 2) в тарі Постачальника, призначеній для транспортування свіжих цитрусових, фруктів та овочів. У випадку поставки товару в тарі Постачальника, остання включається у вартість товару і поверненню не підлягає.

У листі позивача, вих. № 3006-9 від 30.06.2017 року, отриманому відповідачем до прийняття оскаржених рішень, відповідачу надані пояснення в тому числі щодо вартості пакування, зокрема зазначено, що згідно із Зовнішньоекономічним договором № 336/17 від 27.04.2017 р. у п. 7.1 зазначено, що товар може надходити Покупцеві у тарі Постачальника, яка в свою чергу включається до ціни на цей товар.

Виходячи зі змісту вищенаведених положень Порядку та Класифікатора особливостей переміщення товарів, літерний та цифровий коди у випадку першого варіанту поставки товару Покупцю за контрактом в поворотній тарі Покупця, а саме в пластикових ящиках, призначених для транспортування свіжих цитрусових, фруктів та овочів повинні бути: ZZ32.

Проте позивачем у другому підрозділі графи 37 Процедура електронної митної декларації (Форма МД-2) № 500060/2017/009902 від 30.06.2017 року проставлено літерний та цифровий коди особливості та/або додаткової особливості переміщення товарів згідно з класифікатором особливостей переміщення товарів через митний кордон України, що відповідають позиціям "Інше": ZZ00.

Тобто, дана поставка товару позивачу відбувалась за другим варіантом, передбаченим п. 7.1 контракту на поставку в тарі Постачальника, призначеній для транспортування свіжих цитрусових, фруктів та овочів, яка у такому випадку включається у вартість товару і поверненню не підлягає.

Також, п. 7.2 контракту на поставку безальтернативно закріплено, що: обовязок пакування і маркування товару лежить на Постачальнику; витрати по пакуванню і маркуванню покладаються на Постачальника; ці витрати входять у вартість товару і додатковому відшкодуванню зі сторони Покупця не підлягають.

Додатково слід зазначити, що в інвойсі № 043 від 26.06.2017 року, специфікації № 43 від 26.06.2017 року (а.с.28) та пакувальному листі № 43 від 26.06.2017 року (а.с.37), які також як і контракт на поставку № 336/17 від 27.04.2017 року, були додані до митної декларації, є інформація щодо виду, кількості та ваги упаковки товару, отриманого позивачем.

Тобто, дослідженими судом письмовими доказами, які були у розпорядженні відповідача до прийняття оскаржуваних рішень, спростовано твердження відповідача, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

При цьому суд не бере до уваги обґрунтування представника відповідача вищенаведеного твердження відповідача тим, що положення міжнародних документів та норм законодавства України передбачають зазначення достовірних відомостей про вартість товарів (в тому числі і про вартість упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, повязаних з пакуванням) не тільки в зовнішньоекономічному договорі (контракті), але в рахунку-фактурі (інвойсі), пакувальному листі тощо, а тому відсутність у поданих до митного оформлення документах (інвойсі, пакувальному листі) відомостей про вартість упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, повязаних з пакуванням, виключало можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч. 1 ст. 54 МК України, з наступних підстав.

По-перше, наведене обґрунтування не відповідає вищезазначеному змісту першої обставини, зазначеної в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів як підстави, з якої відповідач зробив висновок про те, що подані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

По-друге, виходячи із встановленої судом обставини, що витрати: вартість упаковки та вартість пакувальних матеріалів та робіт, повязаних із пакуванням, понесені продавцем/постачальником товару, а не позивачем, як покупцем, та були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, позивач не повинен був виконувати вимоги пп. в п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України.

Щодо другої обставини, зазначеної в оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів як підстави, з якої відповідач зробив висновок про те, що подані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до встановленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Проте до митного оформлення надано лише лист від «MasivAvto» SRL від 26.06.2017 б/н, при цьому, у даних транспортних документах (CMR) наведене підприємство не значиться.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Судом встановлено, що згідно п. 4.2 договору № 03.05 від 03.05.2017 року про надання транспортно-експедиційних послуг, розрахунок за виконане перевезення здійснюється Замовником протягом 3 банківських днів з моменту вивантаження автомобіля за скан копією документів: оригіналу рахунка, акта виконаних робіт.

Позивачем у першому та другому підрозділах графи 20 Умови поставки електронної митної декларації (Форма МД-2) № 500060/2017/009902 від 30.06.2017 року проставлено: FCA GR м. Скідра. В інвойсі № 043 від 26.06.2017 року також зазначені умови відповідної партії товару: FCA Скідра.

Відповідно до Класифікатора умов поставки, літерному коду умов поставки FCA відповідає назва франко-перевізник (….. назва місця призначення).

До митного оформлення в якості транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, позивачем фактично було надано, зокрема:

- договір № 03.05 від 03.05.2017 року про надання транспортно-експедиційних послуг, укладений між позивачем, як Замовником, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, як Експедитором;

- договір № 20/04/2015 від 20.04.2016 року на надання транспортно-експедиційних послуг, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, як Експедитором, та ТОВ «Автотрансгруп», як Виконавцем;

- заявку до договору № 03.05 від 03.05.2017 року № 4 від 26.06.2017 року, підписану позивачем, як Замовником, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, як Експедитором, у якій узгоджені конкретні умови перевезення, а саме: найменування Замовника та Експедитора; маршрут перевезення; дата завантаження; адреса завантаження; контактна особа на завантаженні; митний перехід; адреса розмитнення; адреса розвантаження; найменування вантажу (вага, обєм); вимога до транспорту; ціна перевезення та форма розрахунку; авто та водій.

- автотранспортну накладну (CMR) № 7782 від 26.06.2017 року (а.с.59, 60) із зазначенням підприємства ТОВ «Автотрансгруп»;

- книжку МДП (TIR carnet) ХХ77327198 від 26.06.2017 року (а.с.61-62) із зазначенням підприємства ТОВ «Автотрансгруп»;

- довідку про транспортні витрати б/н від 27.06.2017 року ФОП ОСОБА_2 на адресу позивача та до митних органів про транспортні витрати по доставці вантажу згідно договору № 03.05 від 03.05.2017 року;

- лист, вих. № 3006-9 від 30.06.2017 року, у якому позивачем відповідачу надані пояснення, в тому числі щодо підтвердження витрат на транспортування, зокрема зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ до ВМД були надані документи, що підтверджують ці витрати, а саме: договір-заявку № 4 від 26.06.2017 р.; довідку про транспортні витрати б/н від 26.06.2017 р.; договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 03.05 від 03.05.2017 р. та договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 20/04/2015 від 20.04.2015 р., який підтверджує виконання роботи по транспортуванню товару.

Усі вказані документи були у розпорядженні відповідача до прийняття оскаржених рішень, що зафіксовано, в тому числі в оскарженій картці відмови.

Виходячи із встановлених судом обставин, по-перше, в даному випадку до митного оформлення лист від «MasivAvto» SRL від 26.06.2017 б/н взагалі не надавався, оскільки дане підприємство не має відношення до транспортування цієї партії товару, відповідно у наданих позивачем транспортних документах, в т.ч. CMR, наведене підприємство не значиться.

Встановленими судом обставинами та наданими позивачем відповідачу до прийняття оскаржуваних рішень та суду документами спростовується твердження відповідача, що до митного оформлення надано лише лист від «MasivAvto» SRL від 26.06.2017 б/н.

По-друге, відповідачем не наведено жодного обґрунтування неврахування ним наданих позивачем щодо транспортування документів.

По-третє, виходячи із встановлених судом обставин, зокрема:

- наявності договору № 03.05 від 03.05.2017 року про надання транспортно-експедиційних послуг, укладеного між позивачем, як Замовником, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, як Експедитором, та договору № 20/04/2015 від 20.04.2016 року на надання транспортно-експедиційних послуг, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, як Експедитором, та ТОВ «Автотрансгруп», як Виконавцем;

- згідно п. 6.2.11 договору № 03.05 від 03.05.2017 року про надання транспортно-експедиційних послуг: Експедитор має право укладати договори з третіми особами для належного та своєчасного виконання узятих на себе зобовязань по даному договору; всі витрати по взаємовідносинам з третіми особами бере на себе Перевізник та відшкодуванню зі сторони Замовника останні не підлягають,

не зазначення підприємства Masiv Avto SRL у наданих позивачем транспортних документах: CMR, книжка МДП, та зазначення у цих документах ТОВ «Автотрансгруп» є обґрунтованим та документально доведеним.

При цьому також слід зазначити, що банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, не надані позивачем у звязку із їх фактичною несплатою на час митного оформлення, відповідно до умов п. 4.2 договору № 03.05 від 03.05.2017 року про надання транспортно-експедиційних послуг.

Відповідно до вищенаведеного змісту Правил, калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подається лише, якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу, чого в даному випадку не було.

При цьому слід відмітити, що за відсутністю у позивача обовязку в даному випадку подавати калькуляцію транспортних витрат, відомості про маршрут перевезення, ціна перевезення та форма розрахунку тощо зафіксовано у заявці до договору № 03.05 від 03.05.2017 року № 4 від 26.06.2017 року та у довідці ФОП ОСОБА_2 від 27.06.2017 року про транспортні витрати.

Будь-яких інших зауважень до наданих позивачем до митного оформлення документів щодо транспортування в оскарженому рішенні не наведено.

Щодо третьої обставини, зазначеної в оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів як підстави, з якої відповідач зробив висновок про те, що подані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

у п. 3.1. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.04.2017 № 336/17 зазначено, що оплата за товар здійснюється на умовах 100% передплати зі сторони покупця. Інших умов сплати за товар у контракті не наведено. Проте, згідно поданого інвойсу від 26.06.2017 № 043 вартість товарів становить 7703,74 ЕВРО, що не відповідає сумі попередньої оплати 75000 ЕВРО, вказаної в довідці банку № 170503IIB108449 від 03.05.2017. Таким чином, умови здійснення оплати за товар, наведи в інвойсі, не відповідають умовам здійснення оплати за товар.

По-перше, згідно додатковій угоді № 1 від 09.06.2017 року до контракту на поставку № 336/17 від 27.04.2017 року, яку було надано позивачем до митного оформлення відповідної партії товару, п. 3.1 зазначеного контракту викладений у наступній редакції: оплата за товар Покупцем може здійснюватись на наступних умовах: або протягом 14 днів після митного очищення товару Покупцем, що підтверджується ВМД, або на умовах 100% передплати з боку Покупця. Вартість товару зазначається в інвойсі на кожну партію товарів.

Відповідно до інвойсу № 043 від 26.06.2017 року, фірма «FRUTOPOLIS» S.A поставила позивачу з Греції за контрактом № 336/17 від 27.04.2017 року товар на загальну суму 7703,74 євро, на умовах оплати: протягом 14 днів після митного очищення.

Також, у листі, вих. № 3006-9 від 30.06.2017 року позивачем відповідачу надані пояснення, в тому числі щодо умов оплати, зазначено, що ним було надано Додаткову угоду № 1 від 09.06.2017 року, де зазначено умови оплати протягом 14 діб після митного оформлення товару, також було надано Інвойс № 043 від 26.06.2017 р. з вищевказаними умовами оплати.

Тобто, встановленими судом обставинами спростовано твердження відповідача про те, що: інших умов сплати за товар ніж на умовах 100% передплати зі сторони покупця у контракті не наведено; умови здійснення оплати за товар, наведи в інвойсі, не відповідають умовам здійснення оплати за товар.

По-друге, фактична оплата за даний товар була здійснена позивачем відповідно до умов п. 3.1 контракту на поставку № 336/17 від 27.04.2017 року, з урахуванням додаткової угоди № 1 до нього від 09.06.2017 року, після митного оформлення цього товару.

Так, згідно листа ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк», вих. № 288/ІІІ від 22.09.2017 року, про стан розрахунків позивача по контракту № 336/17 від 27.04.2017 року з нерезидентом Frutopolis S.A. (Греція) в ПАТ «МІБ» за період з 01.05.2017 року по 31.07.2017 року в розрізі купленої та перерахованої іноземної валюти згідно даних додатку до цього листа, за заявкою № 30 від 11.07.2017 року на 81446,97 євро, 12.07.2017 року позивачем куплено та перераховано всього 81446,97 євро, в т.ч. за МД від 30.06.2017 року в сумі 7703,74 євро.

До митного оформлення даного товару довідка банку № 170503IIB108449 від 03.05.2017 року про оплату 75000 ЕВРО позивачем взагалі не подавалась.

На виконання ухвали суду відповідачем суду надано копію врахованої відповідачем довідки банку № 170503IIB108449 від 03.05.2017 року про оплату позивачем суми 75000 євро (а.с.150), проте на виконання ухвал суду відповідачем не наведено жодної фактичної та правової підстави врахування ним саме цього документу, як доказу оплати даного товару, який позивачем відповідачу не подавався, та не врахування відповідачем поданих позивачем документів та пояснень з відповідного питання.

Щодо четвертої обставини, зазначеної в оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів як підстав, з яких відповідач зробив висновок про те, що подані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

адреса відправника FRUTOPOLIS S.A. вказана в митної декларації країни відправлення від 26.06.2017 року № 17GREX26 відрізняється від адреси вказаної в МД UA500060/2017/009902 та сертифікаті з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 26.06.2017 року № А702809.

У листі, вих. № 3006-9 від 30.06.2017 року, щодо різниці в адресі відправника у експортній ВДМ та у товаросупровідних документах, позивач звернув увагу відповідача на те, що митна декларація країни відправлення заповнена грецькою мовою.

Крім того, згідно листа Frutopolis S.A. б/н від 23.11.2017 року, адресованого позивачу, адреса виробництва та юридична адреса цієї компанії, яку вони згадували в вантажно-митних деклараціях та контрактах, викладені грецькою та англійською мовами. У листі також зазначено, що в рамках виконання договору № 336/17 від 27.04.2017 року, укладеного між позивачем та цією компанією з передачею всіх відправлень товарів у заяві на імпорт, адресою цієї компанії написано грецькою мовою, що не суперечить грецькому законодавству, в якому не має вимог щодо мови заповнення цього документа.

Тобто, різниця в написанні/зазначенні адреси відправника обумовлена мовними особливостями при перекладі.

Проте, по-перше, навіть наявність різниці, за твердженням відповідача, в адресі відправника FRUTOPOLIS S.A. вказаної в митної декларації країни відправлення від 26.06.2017 року №17GREX26, та в адресі, вказаної в МД UA500060/2017/009902 та сертифікаті з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 26.06.2017 року №А702809, автоматично не встановлює факт наявності розбіжностей у поданих документах.

По-друге, в оскаржуваному рішенні та представником відповідача під час розгляду справи не зазначено підстав неврахування поданих позивачем пояснень та не наведено правового обґрунтування для здійснення відповідачем висновків про те, що наявна, за позицією відповідача, різниця у поданих позивачем документах щодо адреси відправника, свідчить про те, що подані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно, вищенаведені підстави, з яких відповідач зробив висновок про те, що подані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та прийняв оскаржувані рішення є необґрунтованими, не доведеними та законодавчо безпідставними.

Інших доводів та/або доказів щодо обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваних рішень, з дотриманням вимог абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем суду не наведено та не надано.

Враховуючи та на підставі наведеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, тому вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додані платіжні доручення №№ 606, 607 від 02.11.2017 року про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову у загальній сумі 3200 грн. (2х1600грн.).

Відповідно, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Державної фіскальної служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дунайська імпортна компанія підлягає судовий збір в сумі 3200 (три тисячі двісті) грн.

Керуючись ст.ст. 205, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів № UA500060/2017/000074/2 від 30.06.2017 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці Державної фіскальної служби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2017/00781 від 30.06.2017 року.

Стягнути з Одеської митниці Державної фіскальної служби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» судовий збір в сумі 3200 (три тисячі двісті) грн.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія», місцезнаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, Болградське шосе, 31/1, ідентифікаційний код юридичної особи: 40017905.

Повне найменування відповідача: Одеська митниця ДФС, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Гайдара, 21, корпус А, ідентифікаційний код юридичної особи: 39441717.

В повному обсязі рішення складено 29 січня 2018 року.

Суддя М.Г. Цховребова