Справа № 813/4689/16
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/10634/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Матковської З.М., Шавеля Р.М.,

з участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.,

розглянувши у судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року у справі № 813/4689/16 за адміністративним позовом Фермерського підприємства «Велес» до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Департаменту агропромислового розвитку Львівської обласної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення кредиторської заборгованості (постанова суду першої інстанції винесена у м. Львові суддями Грень Н.М., Гавдик З.В., Гулкевич І.З. згідно записів журналу судового засідання о 13 год. 39 хв., повний текст складено 20.09.2017 року), -

ВСТАНОВИВ:

Фермерське підприємство «Велес» (далі ФГ «Велес», Позивач) звернулося з адміністративним позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України (далі Міністерство), Департаменту агропромислового розвитку Львівської обласної державної адміністрації (далі Департамент), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України (далі ДКСУ), Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області (далі ГУ ДКСУ), в якому просить визнати протиправною бездіяльність Міністерства щодо непогашення кредиторської заборгованості в сумі 536000,00 грн., визнати протиправною бездіяльність Департаменту щодо неподання органам Державної казначейської служби України реєстрів та платіжних доручень для виплати відшкодування в сумі 536000,00 грн., стягнути з Державного бюджету України кредиторську заборгованість в сумі 536000,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь фермерського господарства «Велес» кредиторську заборгованість в сумі 536000 (пятсот тридцять шість тисяч) 00 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржила ДКСУ, яка, покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що Міністерство не є органом, який здійснює дії щодо нарахування та виплати часткового відшкодування, а лише проводить розподіл коштів між регіонами в межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України.

Вислухавши суддю-доповідача, представників апелянта, ГУ ДКСУ, Міністерства та Департаменту, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Відповідно до наказу Міністерства від 22.11.2011 № 646 затверджено Розподіл коштів за бюджетною програмою 2801190 «Селекція в тваринництві та птахівництві на підприємствах агропромислового комплексу» та проведення відшкодування одержувачам бюджетних коштів фактичних витрат, за яким ФГ «Велес» визначено суму, що підлягає сплаті з належного відшкодування у розмірі 560000,00 грн., а саме 536000,0 грн. - здійснення оплати відшкодування понесених витрат на реалізацію племінних корів волинської м'ясної породи та породи лімузин за умови наявності копії паспорта; 6000,0 грн. - здійснення доплати або відшкодування понесених витрат на реалізацію племінних корів симентальської породи за умови досягнення продуктивності за минулий рік на рівні 100% і вище до стандарту породи за молочним жиром та наявності копії паспорта; 8000,0 грн. - здійснення доплати або відшкодування понесених витрат на реалізацію племінного молодняку (телиць, нетелів) симентальської породи за умови досягнення продуктивності за стадом, з якого походить тварина, за минулий рік на рівні 110% і вище до стандарту породи за молочним жиром за другу лактацію та наявності копії паспорта.

За програмою 2801180 «Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі» за заходом виконання програми селекції у тваринництві та птахівництві на підприємствах агропромислового комплексу, для проведення відшкодування одержувачам бюджетних коштів фактичних витрат Міністерством видані накази від 19.10.2012 р. № 632 та від 11 грудня 2012 року № 763, згідно яких Позивачу підлягає відшкодуванню 536000,00 00 грн.

Відповідно до пункту 3 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виконання програми селекції у тваринництві та птахівництві на підприємствах агропромислового комплексу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 травня 2011 року № 515, головним розпорядником бюджетних коштів відповідальним виконавцем відповідної бюджетної програми є Міністерство.

В листі Міністерства від 26.12.2016 року № 37-14-1-13/21698 зазначено, що станом на 01.01.2012 була зареєстрована кредиторська заборгованість за напрямом виконання програми селекції у тваринництві та птахівництві на підприємствах агропромислового комплексу ФГ «Велес» у сумі 536000,0 тис. грн. для проведення відшкодування одержувачам бюджетних коштів фактичних витрат. Погашення кредиторської заборгованості не проводилося у звязку тим, що платіжні доручення, які знаходилися в органах Державного казначейства України, не були виконані. Кошти державного бюджету у 2012 - 2016 роках на виконання бюджетної програми «Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі» за напрямком селекція у тваринництві та птахівництві на підприємствах агропромислового комплексу не виділялися.

ГУ ДКСУ взято на облік кредиторську заборгованість Департаменту відносно Позивача у розмірі 536000 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до наказу Міністерства від 22.11.2011 № 646 затверджено Розподіл коштів за бюджетною програмою 2801190 «Селекція в тваринництві та птахівництві на підприємствах агропромислового комплексу» та проведення відшкодування одержувачам бюджетних коштів фактичних витрат, за яким ФГ «Велес» визначено суму, що підлягає сплаті з належного відшкодування у розмірі 560000,00 грн. Крім того зазначає, що відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм у межах визначених бюджетних призначень.

Апеляційний суд не погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 20 Бюджетного кодексу України (далі БК) передбачено, що бюджетні програми визначаються головними розпорядниками бюджетних коштів з урахуванням положень частини другої статті 21 і пункту 2 частини п'ятої статті 22 цього Кодексу.

Відповідальний виконавець бюджетних програм визначається головним розпорядником бюджетних коштів за погодженням з Міністерством фінансів України (місцевим фінансовим органом). Відповідальним виконавцем бюджетних програм може бути головний розпорядник бюджетних коштів за бюджетними програмами, виконання яких забезпечується його апаратом, та/або розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, який виконує бюджетні програми у системі головного розпорядника.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 БК відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм у межах визначених бюджетних призначень.

Згідно ч. 1 ст. 22 БК для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Положеннями ч. 5 ст. 22 БК встановлено, що головний розпорядник бюджетних коштів: отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань; затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством; розробляє проекти порядків використання коштів державного бюджету за бюджетними програмами, передбаченими частиною сьомою статті 20 цього Кодексу;

Положеннями ч. 6 ст. 22 БК передбачено, що розпорядник бюджетних коштів може уповноважити одержувача бюджетних коштів на виконання заходів, передбачених бюджетною програмою, та надати йому кошти бюджету (на безповоротній чи поворотній основі) в межах відповідних бюджетних асигнувань. Одержувач бюджетних коштів використовує такі кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі цього розпорядника бюджетних коштів.

Згідно частин 1-2 ст. 23 БК будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

З Положення про Міністерство, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 500, вбачається, що Міністерство є головним розпорядником бюджетних коштів за бюджетними призначеннями.

Зі змісту наведених норм слідує, що Міністерство не є органом, який здійснює дії щодо нарахування та виплати часткового відшкодування, а лише проводить розподіл коштів між регіонами в межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України а розпорядником бюджетних коштів у регіоні по бюджетній програмі КПКВ 2801180» Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі» є Департамент.

Положеннями ст. 7 БК визначено, що одним з принципів бюджетної системи України є принцип цільового використання бюджетних коштів бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Відповідно до ст. 48 БК розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобовязань минулих років.

Таким чином, Міністерство є органом, який здійснює дії щодо забезпечення виконання бюджетної програми 2801180 «Фінансова підтримка в агропромисловому комплексі» (проводить розподіл коштів та спрямовує їх у регіони в межах виділених асигнувань), Департамент здійснює перерахування коштів безпосередньо отримувачам (в даному випадку Позивачу), а органи Державної казначейської служби України лише забезпечують казначейське обслуговування бюджетних коштів (здійснюють перерахування коштів з рахунків розпорядників бюджетних коштів на підставі платіжних доручень).

Відтак, зважаючи на викладене, та з урахуванням положень ст. 32 БК, повноваженнями щодо складання проекту закону України про Державний бюджет України на відповідний рік та закладення видатків на виконання бюджетних програм наділене Міністерство фінансів України, а відповідачі у справі, що розглядається, лише отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень для виконання бюджетних програм (в даному випадку 2801180 «Фінансова підтримка в агропромисловому комплексі).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях відповідачів протиправних дій чи бездіяльності, в той же час прийняв рішення про необхідність задоволення позову в частині стягнення коштів з державного бюджету України на користь Позивача. При цьому рішення щодо стягнення коштів не було належним чином обґрунтоване відповідними нормами матеріального права, хоча як зазначено вище, будь-яких винних дій чи бездіяльності відповідачі щодо утворення заборгованості та її невідшкодування Позивачу не вчинили.

Відповідно до пункту 2 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно частин 1 та 2 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції у справі, що розглядається, не повно зясував обставини справи, не дав належної оцінки встановленим обставинам, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 241, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнити повністю.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року у справі № 813/4689/16 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволені позовних вимог Фермерського підприємства «Велес» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Повне судове рішення складено 02.02.2018 року