Справа № 815/3929/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/3929/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Бітова А.І., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Осавуляк О.А.

розглянув у порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВІКОМ» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВІКОМ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «ЮВІКОМ» (далі - ТОВ «ЮВІКОМ») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області) про визнання дій ГУ ДФС в Одеській області протиправними, які виражені в направленні на адресу ТОВ «ЮВІКОМ» письмової вимоги № 4772/15-32-12-04-21 від 31.05.2017 року, щодо зобов'язання надати податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015-2017 р.р. за місцем розташування об'єкту, а саме до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та визначити податкові зобов'язання з вказаного податку за 2015-2016 р.р. та на 2017 р. з об'єкту нерухомого майна за адресою: вул. Агрономічна, 205 в м. Одесі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач має у власності земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Агрономічна, 205 в м. Одесі, на якій також має у власності виробничі споруди. Позивач зазначає, що він не може бути платником податку відповідно до вимог пп. 266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України, оскільки складські будівлі, споруди та виробничі споруди, які знаходяться за названою вище адресою не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а тому дії відповідача, які виражені в направленні на адресу ТОВ «ЮВІКОМ» письмової вимоги № 4772/15-32-12-04-21 від 31.05.2017 року, є протиправними.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «ЮВІКОМ» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо направлення спірного листа ТОВ «ЮВІКОМ» не породжують будь-яких правових наслідків для позивача, а сам лист не вносить будь-яких змін у майнове чи правове становище позивача, оскільки не є обов'язковим для виконання.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ТОВ «ЮВІКОМ» подано апеляційну скаргу у якій ставиться питання про зміну оскарженої постанови суду в частині правого обґрунтування, зокрема встановивши той факт, що нерухоме майно позивача не є об'єктом оподаткуванням податком на нерухоме майно. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при визначенні бази оподаткування визначальними ознаками в даному випадку є саме ознаки нерухомості, а не ознаки її власника. Отже, база оподаткування повинна визначатись без урахування організаційно-правової форми власника та виду здійснення підприємницької діяльності у розумінні положень пп. 266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України.

В зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, апеляційний суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що ТОВ «ЮВІКОМ» є власником нерухомого майна, а саме: 3430 кв.м. виробничих будівель та споруд за адресою: вул. Агрономічна буд. 205 в м. Одеса, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.07.2017 року.

31 травня 2017 року ГУ ДФС в Одеській області на адресу позивача направлено лист за № 4772/10/15-32-12-04-21 щодо зобов'язання надати податкову декларацію з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2015-2017 роки за місцем розташування об'єкту та визначити податкові зобов'язання з вказаного податку за 2015-2016 р.р. та на 2017 р. з об'єкту нерухомого майна за адресою вул. Агрономічна, 205, м. Одеса.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 20.1.2, 20.1.3, 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, по сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом; отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи і матеріали; у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів.

Згідно п. 61.1 ст. 61 цього кодексу, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотриманню законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

На підставі п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків (п.п.62.1.1 п.62.1);інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів (п.п.62.1.2 п.62.1); перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Підпунктом 16.1.5 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Відповідно до п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або інших суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1)за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2)для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3)виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4)щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5)у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Таким чином, аналізуючи наведені вище норми законодавства, апеляційний суд приходить до висновку, що діяльність контролюючого органу та його посадових осіб щодо складання та направлення листа від 31.05.2017 р. № 4772/15-32-12-04-21 на адресу позивача є службовою діяльністю посадових осіб ГУ ДФС в Одеській області для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За вимогами п. 1 ч. 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом наведених норм процесуального закону обов'язковою вимогою для задоволення вимог позивача є встановлення судом факту порушення прав та інтересів юридичної особи - позивача у сфері публічно-правових відносин, тобто це має бути рішення контролюючого органу, яке породжує певні наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Так, контролюючому органу надано можливість здійснювати контроль за дотриманням вимог податкового чи іншого законодавства України та у разі виявлення цих порушень, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів, якщо для цього наявні підстави.

Проте, інформація викладена в листі відповідача щодо надання ТОВ «ЮВІКОМ» податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015-2017 р.р. та визначення податкових зобов'язань з цих податків, не є обов'язковою для виконання у розуміння ст. 56 Податкового кодексу України.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що лист ГУ ДФС України № 4772/15-32-12-04-21 від 31.05.2017 року щодо зобов'язання надати податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015-2017р.р. за місцем розташування об'єкту, а саме до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та визначити податкові зобов'язання з вказаного податку за 2015-2016р.р. та на 2017р. з об'єкту нерухомого майна за адресою: вул. Агрономічна, 205 в м. Одесі, не створює жодних правових наслідків для позивача та не змінює стану його суб'єктивних прав, оскільки сам по собі лист не породжує настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на права та обов'язки платника податку.

Доводи ТОВ «ЮВІКОМ» щодо зміни мотивувальної частини рішення суду першої шляхом встановлення факту, що нерухоме майно позивача не є об'єктом оподаткуванням податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ЮВІКОМ», є правильним.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст.ст.134, 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВІКОМ» - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВІКОМ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання дій протиправними - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Повний текст постанови суду складено 6 лютого 2018 року.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: О.В.Єщенко