Справа № 154/1977/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/319/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28 листопада 2017 року (прийняту у м. Володимир-Волинську суддею Піколою Н.В. о 13 год. 47 хв.) в адміністративній справі № 154/1977/17 за позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Володимир-Волинського міського суду Волинської області із вказаним позовом та просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України (далі - МК України), і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн за перевищення встановленого статтею 95 МК України строку транзитного перевезення автомобіля марки «Renault Megane» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 (країна реєстрації Польща), номер кузова НОМЕР_1, більше ніж на 10 діб.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що інформація, викладена як у протоколі, так і у постанові, не відповідає дійсності. Вказує, що він дійсно нетривалий час використовував у власних цілях транспортний засіб автомобіль марки «Renault Megane» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3. Орієнтовно 05.01.2017 на цьому автомобілі він виїхав з території України в Республіку Польща, де цього ж дня повернув його власнику - громадянину Республіки Польща - ОСОБА_3. 18.01.2017 цей автомобіль здійснив в'їзд в Україну через пункт пропуску «Долгобучив-Угринів» під керуванням ОСОБА_3, а він перебував в цьому автомобілі як пасажир. Оформлення на в'їзд здійснював громадянин Польщі.

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28 листопада 2017 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила Волинська митниця ДФС, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та за невідповідності висновків суду обставинам справи, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до баз даних АСМО «Інспектор», ЄАІС ДФС та електронного журналу пасажирського ПП виявлено, що 18 січня 2017 року о 19 год. 20 хв. на митну територію України через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_2, закордонний паспорт НОМЕР_4, в митному режимі «транзит» ввезено легковий автомобіль марки «Renault Megane» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 (країна реєстрації Польща), номер кузова НОМЕР_1. Згідно додаткової інформації в якості водія перебував гр. ОСОБА_2; кількість осіб, що перебували в транспортному засобі, - 3.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з таких підстав.

Частиною першою статті 95 МК України встановлено строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Згідно з частиною третьою статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 13.06.2017 державний інспектор Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 за ознаками ч.3 ст.470 МК України склав щодо ОСОБА_2 протокол про те, що останній 18 січня 2017 року ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Угринів» в режимі «транзит» автомобіль марки «Renault Megane» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 (країна реєстрації Польща), номер кузова НОМЕР_1; станом на 13.06.2017 за межі України його не вивіз і в інший митний режим не заявив, чим більше ніж на 10 діб перевищив строк транзиту, який закінчився 28.01.2017.

23.06.2017 ОСОБА_2 надіслав на адресу Львівської митниці ДФС скаргу про неправомірне внесення в АСМО «Інспектор» та в ПІК «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДФС неправдивої інформації стосовно нього, а саме: щодо ввезення ним 18.01.2017 о 19 год. на територію України автомобіля марки «Renault Megane» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, що стало підставою його затримання та безпідставного складання протоколу про порушення митних правил.

За результатами розгляду протоколу, 19 липня 2017 року заступником начальника Волинської митниці ДФС, винесено постанову в справі про порушення митних правил за № 2030/20500/17, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу розміром п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що порушення митних правил позивач не вчиняв, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 470 МК України є безпідставною, тому підлягає скасуванню.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Згідно до частиною першою статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом з'явлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кодон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 64/Б-7956 від 29.06.2017, дійсно ОСОБА_2 18.01.2017 в'їхав на територію України автомобілем марки «Renault Megane» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 (країна реєстрації Польща), номер кузова НОМЕР_1, однак за кермом цього транспортного засобу не перебував (а.с.21).

Як стверджується письмовою заявою ОСОБА_6 від 22.11.2017, посвідченою нотаріусом в Грубешові Віолетою Фабровською, ним заявлено, що 18.01.2017 він в'їжджав на територію України своїм автомобілем марки «Renault Megane» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 (країна реєстрації Польща), номер кузова НОМЕР_1 як водій та власник автомобіля та особисто подавав документи працівникам прикордонної та митної служби.

Проте, згідно баз даних АСМО «Інспектор», ЄАІС ДФС та електронного журналу пасажирського ПП виявлено, що 18 січня 2017 року о 19 год. 20 хв. на митну територію України через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС, громадянином України ОСОБА_2, закордонний НОМЕР_2, в митному режимі «транзит» ввезено легковий автомобіль марки «Renault Megane» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 (країна реєстрації Польща), номер кузова НОМЕР_1. Згідно додаткової інформації в якості водія перебував гр. ОСОБА_2; кількість осіб, що перебували в транспортному засобі, - 3.

Також, згідно даних міжвідомчої системи «Аркан» гр. ОСОБА_2 перетинав кордон 18.01.2017 на транспортному засобі марки «Renault Megane» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 як водій.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується із доводами відповідача в тому, що гр. ОСОБА_2 міг бути пасажиром під час проходження паспортного контролю та пересісти на місце водія для проходження митного контролю та подання всіх необхідних документів для оформлення автомобіля в митний режим «транзит».

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вказані норми законодавства та встановлені у справі обставини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що Волинська митниця ДФС довела правомірність своїх дій щодо складання постанови про порушення митних правил належними та достовірними доказами.

Разом з тим, доводи ОСОБА_2 про протиправність постанови Волинської митниці ДФС не є достатніми для спростування протилежного.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.229, 271, 272, 286, 310, 315, 317, .321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС задовольнити.

Постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28 листопада 2017 року в адміністративній справі № 154/1977/17 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. М. Судова-Хомюк