Справа № 826/12861/17
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 грудня 2017 року № 826/12861/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Добрівської Н.А.,

за участю секретаря судового засідання - Шаповалової К.В.,

та представників сторін:

від позивача - Безсмертного О.О.,

від відповідача - Бабинець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оранж Оіл»
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби України
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Оранж Оіл» (далі також - позивач, Товариство) з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач, Офіс ВПП ДФС України), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.06.2017 року в частині штрафних (фінансових) санкцій в сумі 11 387,46 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що не погоджується із винесеним за результатами камеральної перевірки рішенням відповідача, під час якої було виявлене несвоєчасне подання акцизних накладних та коригування акцизних накладних. Як зазначив позивач, несвоєчасне подання квитанцій пов'язано із тим, що контролюючим органом в односторонньому порядку безпідставно розірвано укладений з ним договір про визнання електронних документів. Розірвання такого договору унеможливило своєчасне подання акцизних накладних, бо такі подавались вже за новим договором про визнання електронних документів. При цьому, Товариство на момент розірвання договору перебувало за своїм місцезнаходженням, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач у своїх запереченнях та додаткових поясненнях стверджує про правомірність податкового повідомлення-рішення, прийнятого у відповідності із вимогами законодавства в результаті виявлених під час перевірки порушень порядку реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування до таких акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, що відображено у відповідному акті. Доводи позивача щодо причин невчасності реєстрації накладних, а саме, безпідставного розірвання договору про визнання електронних документів, за твердженням представників відповідача не заслуговують на увагу, оскільки договір було розірвано у зв'язку з невідповідністю місцезнаходження юридичної особи відомостям в Єдиному державному реєстрі. Так, співробітниками Офісу ВПП ДФС України з метою відібрання пояснень у службових осіб щодо обставин реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства 19.01.2017 здійснено виїзд за юридичною адресою Товариства (м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 4, оф.53). За результатами складено акт про не встановлення місцезнаходження юридичної особи від 19.01.2017 за №9/28-10-42-05/40083098, що і стало підставою для розірвання договору про визнання електронних документів в односторонньому порядку.

В удовому засіданні неодноразово було оголошено перерву у зв'язку з необхідністю отримання від відповідача докази на підтвердження дати розірвання договору і підстав для такого розірвання, про що судом були постановлені відповідної ухвали ( від 23.10.2017, від 31.10.2017, від 22.11.2017 та від 12.12.2017).

В судовому засіданні 21.12.2017 представником відповідача надано скріншот бази даних контролюючого органу на підтвердження розірвання договору від 19.10.2016 із зазначенням підстав розірвання такого договору.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив його задовольнити з підстав, викладених на його обґрунтування.

Представник відповідача проти позову заперечив і наголошував на відсутності підстав для його задоволення.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до пункту 10 підпункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши думки представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і заперечення проти нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем була проведена камеральна перевірка ТОВ «Оранж Оіл» щодо порушення порядку реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування до таких акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Хід та результати цієї перевірки зафіксовані в акті №1030/28-10-42-05/40083098 від 17.05.2017, яким зафіксовані висновки перевірки про те, що Товариством порушені граничні терміни реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, чим порушено вимоги п.231.6 ст.231 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України у редакції на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідальність платника за несвоєчасну реєстрацію, визначена відповідно до п.1202.1 ст.1202 ПК України.

На підставі вказаного акта перевірки було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 12.06.2017 року про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 11 387,46 грн.

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням Товариство оскаржує його у судовому порядку.

Спір між сторонами виник з приводу правомірності чи протиправності винесення податкового повідомлення-рішення та підстав його прийняття, бо як стверджує відповідач, мало місце несвоєчасне подання акцизних накладних, а позивач заперечує, зазначаючи, що не мав змоги своєчасно подати акцизні декларації, оскільки контролюючий орган протиправно в односторонньому порядку розірвав з ним договір про визнання електронних документів. З цього приводу суд вважає за доцільне вказати на наступне.

Відповідно до п.231.1, п.231.6 ст.231 ПК України, платник податку при реалізації пального зобов'язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорїї згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Підтвердженням особі, що реалізує пальне, про прийняття її акцизної накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру акцизних накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Тобто, акцизні накладні в обов'язковому порядку мають бути зареєстровані в електронній формі в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

У свою чергу, реєстрація податкової звітності в електронній формі свідчить про необхідність укладення платником податків з податковим органом договору про визнання електронних документів.

При цьому загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису та укладення договору про визнання електронних документів визначає Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 за №233 (далі - Інструкція №233).

Так, відповідно до пункту 1 розділу 1 Інструкції №233, подання податкових документів в електронному вигляді - це подання податкових документів до органів ДПС у визначеному для документообігу порядку за умови включення платника податків до системи подання податкових документів в електронному вигляді.

Пунктом 1 розділу 2 Інструкції №233 визначено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Таким чином, обов'язковою умовою виконання вимог Податкового кодексу України в частині реєстрації акцизних накладних є наявність договору про визнання електронних документів, укладений між платником податків та податковим органом. Альтернативного способу реєстрації акцизних накладних у паперовому вигляді діюче податкове законодавство не передбачає.

Як стверджується сторонами, між Товариством та контролюючим органом 19.10.2016 був укладений договір про визнання електронних документів.

17.01.2017 Товариству було відмовлено в реєстрації акцизної накладної №20 від 17.01.2017, що зафіксовано квитанціями №1-АН, де вказано, що документ не прийнято у зв'язку з неправильним підписом - «сертифікат відсутній в базі сертифікатів». Одна з квитанцій №1-АН також містить інформацію щодо можливого припинення дії договору про визнання електронної звітності.

19.01.2017 Товариству також було відмовлено в реєстрації акцизних накладних №25 і №26 від 19.01.2017 з тих самих підстав, як і 20.01.2017 щодо реєстрації акцизних накладних №№7, 9, 31, 34 від 20.01.2017, а також 21.01.2017 акцизної накладної №10 від 21.01.2017.

При цьому, як вбачається з інформації Акредитованого центру сертифікаційних ключів «Україна», посилений сертифікат відкритого ключа має чинність до 24.02.2017, що не заперечується відповідачем.

Як стверджує відповідач, в реєстрації вказаних акцизних накладних було відмовлено у зв'язку з автоматичним розірванням в односторонньому порядку договору від 19.10.2016 про визнання електронних документів.

Розділом VI додатку І Інструкції №233 встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

З моменту укладання цього договору всі попередні домовленості та укладені правочини між платником податків та органом ДПС з питань електронного обміну інформацією втрачають чинність.

Додатком 1 до Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку затверджено Примірний договір про визнання електронних документів, згідно з пунктом 3 розділу 6 якого, договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів.

Орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації (п.4 розділу 6 договору).

Згідно пункту 5 розділу 6 договору, у разі припинення дії договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст.651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, розірвання договору в односторонньому порядку можливе, у разі істотного порушення умов договору однією зі сторін договору.

Крім того, відповідно до п.3.1 договору про визнання електронних документів, орган державної фіскальної служби зобов'язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у термін, визначений законодавством для податкових документів в електронному вигляді, та їх комп'ютерну обробку.

Договір про визнання електронних документів є адміністративним договором, який містить права та обов'язки сторін. Адміністративний договір, за визначенням, викладеним в ст.3 КАС України в редакції на день укладення договору про визнання електронних документів, - це дво- або багатостороння угода, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди (ст.3 КАС України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

В межах спірних правовідносин законодавством встановлено виключні випадки, які дають право органу ДПС розірвати договір в односторонньому порядку, а саме: у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Натомість посилений сертифікат відкритих ключів ТОВ «Оранж Оіл» діяв до 24.02.2017 року.

Як підставу для розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів податковий орган визначає відсутність Товариства за місцем реєстрації, що зафіксовано в акті «Про невстановлення місцезнаходження юридичної особи» №9/28-10-42-05/40083098 від 19.01.2017.

Однак, суд вважає такі судження контролюючого органу протиправними з огляду на те, що ані законом, ані умовами договору не визначено такої підстави для розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів як відсутність товариства за місцезнаходженням.

Крім того, відповідно до п.п.16.1.11 п.16.1 ст.16 ПК України, передбачено, що платник податків зобов'язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи-підприємця.

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження ТОВ «Оранж Оіл» станом на 19.01.2017 є м. Київ, вул. М. Грушевського, будинок 4, нежиле приміщення 53.

При цьому, відповідно до статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 12 статті 92 Основного закону України встановлено, що виключно законами України визначаються організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

При цьому, Конституція України не передбачає право центральних органів виконавчої влади застосовувати аналогію права або закону при вирішенні будь-яких питань, що належать до їх компетенції, а вимагає діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, у контролюючого органу 19.01.2017 були відсутні правові підстави для одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів від 19.10.2016 року, а дії відповідача з цього приводу є протиправними.

Тож, в порушення наказу ДПА України №233 від 10.04.2008 року «Про подання електронної податкової звітності» та п.3.2 договору про визнання електронних документів, контролюючий орган не забезпечив відправлення квитанції про розірвання договору на електронну адресу платника податків.

Крім того, як було встановлено, 23.01.2017 року Товариством було змінено адресу місця реєстрації на: м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 77-А, нежиле приміщення б/н, про що саме 23.01.2017 було здійснено відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У зв'язку із зміною місця реєстрації, а також з урахуванням отриманої позивачем інформації щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 19.10.2016, Товариством 23.01.2017 направлено до контролюючого органу засобами електронного зв'язку договір №230120171. Квитанцією №1 підтверджується надходження до Державної фіскальної служби України договору 23.012017 о 12:08:19.

Товариством отримано квитанцію №2, відповідно до якої документ не прийнято, «виявлені помилки: місцезнаходження юридичної особи не відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру».

27.01.2017 позивач повторно направив до Державної фіскальної служби України договір від 23.01.2017, що був отриманий останньою 27.01.2017 о 10:14:26, що засвідчує відповідна квитанція за №1. Отже, тільки 27.01.2017 ТОВ «Оранж Оіл» отримало квитанцію №2 як підтвердження того, що договір про визнання електронних документів з підприємством прийнятий.

Отже, контролюючий орган протиправно позбавив ТОВ «Оранж Оіл» можливості реєструвати в період з 19.01.2017 акцизні накладні в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Лише після укладення договору від 23.01.2017 датою його прийняття контролюючим органом - 08.02.2017, ТОВ «Оранж Оіл» мало можливість зареєструвати в ЄРАН акцизні накладні №20 від 17.01.2017, №№25, 26 від 19.01.2017, №№7, 9, 31, 34 від 20.01.2017 та №10 від 21.01.2017 за дією нового договору про визнання електронних документів від 23.01.2017 року.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні, у відповідності до положень частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України в чинній редакції) суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, порушення ТОВ «Оранж Оіл» строку реєстрації акцизних накладних в ЄРАН вказаних акцизних накладних сталося не з вини платника податків, а через неправомірні дії контролюючого органу, який за відсутності будь-якого обґрунтування розірвав договір про визнання електронних документів на тривалий період часу, що блокувало роботу товариства та обумовило затримку реєстрації акцизних накладних Товариства у ЄРАН.

В рішенні у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04, п.71) Суд наголошує «… державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків».

Водночас, позивачем визнається факт порушення строків реєстрації в ЄРАН акцизних накладних №319 від 25.12.2016 та №2 від 16.03.2017, що зафіксовані в акті камеральної перевірки.

Водночас, обрахунок суми, що підлягає сплаті має визначатись контролюючим органом з урахуванням положень законодавства, якими регулюються спірні правовідносин.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень (постанова Верховного Суду України від 05.12.2006 у справі 21-527во06).

Разом з тим, приймаючи до уваги те, що рішення, в якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому, суд з урахуванням встановлених у справі обставин приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.06.2017 за №.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст.3, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оранж Оіл» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 12.06.2017 за № в частині штрафних (фінансових) санкцій в сумі 11 387 (одинадцять тисяч триста вісімдесят сім) гривень 46 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оранж Оіл» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст.ст.293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оранж Оіл» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 77-А, нежиле приміщення б/н).

Відповідач - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11, тел.: , , ).

Суддя: Н.А. Добрівська