Справа № 813/3479/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/12062/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Глушка І.В.,

секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест-плюс» на постанову Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Мартинюк В.Я.), ухвалену у відкритому судовому засіданні в м.Львові о 15 год. 45 хв. 09 листопада 2017 року, повний текст якої складено 10 листопада 2017 року, у справі №813/3479/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест-плюс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

06.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест-плюс» (далі - Товариство) звернулось в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, просило визнати протиправним і скасувати Наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області №2234 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Енергоінвест-плюс» від 08.06.2017.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи наявний запит контролюючого органу від 05.04.2017 за №3504/10/13-01-14-06-16, який містить всі необхідні реквізити (підстави для надіслання запиту відповідно до згаданого пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу), а його зміст вказує на те, що у відповідача були підстави для його надіслання, а саме виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. В судовому засідання представник відповідача надав суду результати опрацювання зібраної податкової інформації від 20.03.2017 за №112/13-06-14-08, лист Державної фіскальної служби України «Щодо організації відпрацювання суб'єктів господарювання» та схему руху товарно-грошових потоків ТОВ «Профітплюс» за грудень 2016 - січень 2017, які вказують на те, що контрагент позивача - ТОВ «Елайтінг» класифіковано як «ймовірна податкова яма» та «транзитер» по окремих операціях за листопад-грудень 2016 року. Крім того, в цьому контексті суд першої інстанції зазначив і про те, що дії контролюючого органу з приводу надіслання запиту окремо на оскаржувались, а платник податків у строки визначені законодавством надав письмову відповідь на нього, хоч і не по суті викладених у запиті питань. Наведені обставини, на переконання суду першої інстанції, спростовують посилання позивача на те, що запит відповідача не відповідав вимогам чинного законодавства та був надісланий без достатніх на те правових підстав.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.11.2017 та прийняти нову, якою позов задовольнити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що запит фіскального органу платнику податків подається не при наявності бажання керівника цього органу, а за умови наявності хоча б однієї підстави, визначеної п.73.3 ст.73 ПК України, при цьому така підстава повинна бути чітко зазначена у конкретному запиті. Вказує, що відсутність відповіді платника податків на такий запит не є підставою для фіскального органу для проведення у подальшому податкових перевірок платника податку. Також зазначає, що у запитах не зазначено жодних відомостей про виявлені факти під час аналізу податкової зв'язності з ПДВ з використанням результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів даних ЄРПН, які свідчать про можливі порушення позивачем вимог податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Крім того, вказує, що контролюючим та іншим державним органами забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентом, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до ст.60 ПК України. Таким чином вважає, що фактів, які свідчать про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, не могло бути, а припущення про порушення платником податків податкового законодавства, які не підтвердженні належною податкової інформацією, не могли слугувати підставою для проведення позапланової перевірки.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явились, явку повноважних представників не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч.3 ст.313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, 05.04.2017 Головним управлінням ДФС у Львівській області скеровано Товариству з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест-плюс» запит про надання пояснень та їх документального підтверджень №3504/10/1301-14-06-16, відповідно до якого за результатами аналізу податкової інформації (сукупності відомостей і даних) виявлено факти, які свідчать про порушення ТОВ «Енергоінвест-плюс» податкового законодавства по взаємовідносинах з контрагентом - постачальником ТОВ «Елайтінг» за період грудень 2016 року - січень 2017 року. У зв'язку з цим необхідно протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання запиту надати інформацію (пояснення та їх документальне підтвердження) з приводу наведених вище фактів.

Листом Товариства від 15.05.2017 №1505-01 контролюючий орган повідомлено, що підприємство не відмовляється від надання пояснень та їх документального підтвердження, при умові наявності достатніх підстав, передбачених законодавством, на отримання контролюючим органом вказаної в запиті інформації.

08.06.2017 Головним управлінням ДФС у Львівській області винесено Наказ №2234 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Енергоінвест-плюс», яким наказано провести перевірку взаємовідносин з ТОВ «Елайтінг ЛТД» за період грудень 2016 року - січень 2017 року, перевірку провести з 08 червня 2017 року, тривалістю 5 робочих днів (а.с.8).

Вважаючи вказаний наказ протиправним, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест-плюс» звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Підпунктами 20.1.4 та 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ПК України) встановлено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Виключний перелік підстав за яких здійснюється документальна позапланова перевірка встановлено п.78.1 ст.78 ПК України, зокрема, отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (пп.78.1.1).

Відповідно до п.73.3 ст.73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин, зокрема, якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п'ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 затверджено Порядок періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом (далі - Порядок №1245) відповідно до п.1 податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі діяльності і необхідні для реалізації покладених на органи державної податкової служби завдань і функцій.

Відповідно до п.9 Порядку №1245 органи державної податкової служби мають право звернутися до суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та документального підтвердження такої інформації.

Пунктом 10 Порядку №1245 встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі коли запит складено з порушенням вимог, визначених у пунктах 9 і 10 цього Порядку, суб'єкт інформаційних відносин звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит (п.16 Порядку №1245).

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що контролюючий орган з підстав та у порядку, визначеними у податковому законодавстві, наділений правом надсилати платникам податків письмові запити про надання інформації (пояснень) та документальних підтверджень, а платник податків, отримавши такий запит, зобов'язаний надати запитувану податковим органом інформацію та документи у визначений законом строк у випадку, якщо отриманий запит відповідає законодавчо встановленим вимогам щодо форми та змісту такого.

Із змісту запиту про надання пояснень та їх документальних підтверджень від 05.04.2017 №3504/10/1301-14-06-16 судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі пп.16.1.5 і 16.1.7 п.16.1 ст.16, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20, пп.73.3 ст.73, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України відповідач просив позивача надати інформацію (пояснення та їх документальне підтвердження) з приводу господарських відносин з ТОВ «Елайтінг» за період грудень 2016 року - січень 2017 року.

При цьому зазначено, що про факти, які свідчать про порушення ТОВ «Енергоінвест-плюс» податкового законодавства по взаємовідносинах з контрагентом - постачальником ТОВ «Елайтінг» за період грудень 2016 року - січень 2017 року, вказують результати аналізу податкової інформації, а саме дані єдиного реєстру податкових накладних та дані показників поданих до податкового органу декларації та звітів.

В силу приписів податкового законодавства вимога про надання відповідної інформації повинна визначати у запиті конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, а не загальні покликання на відповідні норми ПК України. У разі наявності обставин для подання інформаційного запиту, що передбачені п.73.3 ст.73 ПК України, контролюючим орган повинен вказати у запиті, які саме факти свідчать про порушення платником податків законодавства.

Разом з тим, у аналізованому судом запиті відсутні відомості про виявлені факти за наслідками опрацьованої податковим органом податкової інформації, вказівки на виявлені недостовірні дані, на конкретну декларацію, в якій виявлена така недостовірність, що вказує на можливі порушення позивачем або його контрагентом вимог податкового законодавства; який вплив має отримана контролюючим органом узагальнена податкова інформація на достовірність даних, які містяться у податкових деклараціях ТОВ «Енергоінвест-плюс».

Водночас, до матеріалів справи відповідачем долучено Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Елайтінг» з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.11.2016 по 31.12.2016, відповідно до якого одним із покупців ТОВ «Елайтінг» у грудні 2016 року було ТОВ «Енергоінвест-плюс». За результатами узагальнення податкової інформації (аналізу руху грошових потоків та господарської діяльності) контролюючим органом зроблено висновок, що ТОВ «Елайтінг» можна класифікувати як «ймовірна податкова яма» та «транзитер» по операціях за листопад - грудень 2016 року (а.с.32-36).

Таким чином, період за який опрацьовано податкову інформацію щодо ТОВ «Елайтінг» - листопад - грудень 2016 року, відмінний від періоду, щодо якого контролюючий орган у запиті від 05.04.2017 просить надати інформацію (пояснення та їх документальне підтвердження), а саме грудень 2016 року - січень 2017 року, що ставить під сумнів встановлення контролюючим органом достовірної інформації (фактів), яка б вказувала на порушення позивачем податкового, валютного та іншого законодавства.

Окрім того, як підстава проведення перевірки в Наказі про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Енергоінвест-плюс» від 08.06.2017 №2234 зазначена доповідна записка начальника управління аудиту ОСОБА_3 від 07.06.2017 №201/13-01-14-08-15, тоді як інформація, що вказувала б про можливі порушення з боку позивача вимог валютного, податкового та іншого законодавства відсутня.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що підставою для проведення перевірки є не лише виявлені факти можливого порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, а й не спростування таких фактів наданими платником податків поясненнями та документальними підтвердженнями у визначений законом строк. Контролюючий орган має право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень і у випадку, якщо ці пояснення необґрунтовані або документально не підтверджені, може бути призначена перевірка. Вказане правило спрямоване на гарантування дотримання прав платників податків, звуження підстав для проведення перевірки, усунення можливості зловживання правом на перевірку.

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що всупереч вимогам ст. 73 ПК України та Порядку №1245, запит про надання пояснень та їх документальних підтверджень від 05.04.2017 №3504/10/1301-14-06-16 не містить обґрунтованих підстав для витребування вказаної контролюючим органом інформації, не зазначено жодного виявленого факту, який би вказував на порушення позивачем податкового законодавства, відсутні посилання на акти перевірок чи судові рішення, кримінальні провадження, а відтак у позивача не було об'єктивної можливості надати будь-які пояснення, їх документальне підтвердження, а тому є всі підстави для твердження про звільнення його від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

При цьому, суб'єкт господарювання має право не погодитись з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді. Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої. У такому спорі суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб'єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 27.01.2015 у справі № 21-425а14 та від 16.02.2016 у справі №21-2749а15, де вказано, що нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Враховуючи в сукупності вищевикладене, приймаючи до уваги відсутність правових підстав для проведення відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки позивача з підстав, передбачених пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно з ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що суд першої інстанції вирішуючи даний публічно-правовий спір порушив норми матеріального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати.

Щодо судових витрат, то у відповідності до положень ст.139 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест-плюс» 3360 грн. (три тисячі триста шістдесят гривень) судового збору сплаченого відповідно до платіжного доручення № від 05.10.2017 (1600 грн. - судовий збір за подання позовної заяви) та платіжного доручення № від 24.11.2017 (1760 грн. - судовий збір за подання апеляційної скарги).

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 310, 317, 321, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест-плюс» задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року у справі №813/3479/17 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест-плюс» задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати Наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області №2234 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест-плюс» від 08.06.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест-плюс» 3360 грн. (три тисячі триста шістдесят гривень) сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до суду Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
І. В. Глушко
Повний текст Постанови складено 31.01.2018