Справа № 806/3397/17
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2018-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

806/3397/17

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року м. Житомир справа № 806/3397/17

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемошне" про стягнення коштів,

встановив:

Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемошне" із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість із відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах в розмірі 409,59 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вказана заборгованість утворилась за жовтень 2017 року та вказані витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", мають бути відшкодовані згідно з вимогами п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Оскільки заборгованість відповідачем у добровільному порядку не погашена, вона підлягає стягненню в примусовому порядку.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 відкрито провадження у справі у відповідності до ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом).

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції від 15.12.2017.

Приписами пункту 10 Розділу VII "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Кодексу адміністративного судочинства (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, далі - КАС України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи зазначене, справу слід розглядати у відповідності до норм КАС України в редакції від 15.12.2017. У новій редакції відсутня аналогічна норма, що дозволяє розглядати справу в порядку скороченого провадження.

Главою 10 розділу ІІ КАС України в редакції від 15.12.2017 передбачено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Зокрема ч.5 ст.262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань, незначну складність спору та відсутність підстав для проведення судового засідання, справу слід розглянути у відповідності до ч.5 ст.262 КАС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Ухвала про відкриття скороченого провадження у справі направлялась відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, однак поштове відправлення повернулося на адресу суду як не вручене із незалежних від суду причин, а тому відповідно до ч.6 ст. 7, ч. 11 ст. 126 КАС України, ухвала про відкриття скороченого провадження вважається врученою належним чином.

Відповідач відзив на адміністративний позов не надіслав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Черемошне" як платник внесків перебуває на обліку в Житомирському об’єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.02.2018, ТОВ "Черемошне" з 22.07.2010 перебуває в стані припинення за судовим рішенням.

Відповідно до частини 4 статті 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

З аналізу вищевикладеного суд дійшов висновку, що саме запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи, а не запис про знаходження в стані припинення, є наслідком припинення юридичної особи.

На час розгляду даної справи, відповідач перебуває у стані припинення, однак запису про припинення юридичної особи до реєстру не внесено, а тому фактично юридична особа -ТОВ "Черемошне" на даний час не припинена.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не звільнений від покладених на нього обов'язків щодо сплати заборгованості із відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06.06.2011 (справа № 21-103а11).

Як встановлено з матеріалів справи, у відповідача за жовтень 2017 року утворилась заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 409,59 грн. чим порушено вимоги частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Заборгованість підтверджується наявною у матеріалах справи копією розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах (а.с. 8) та розрахунком суми заборгованості на суму 409,59 грн. (а.с. 7)

Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій надсилався відповідачу у встановленому законом порядку, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями конверта та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. (зворот а.с. 8)

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

В силу приписів ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 2, 4 Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003, відповідач зобов'язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У відповідності до п.п. 6.4, 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемошне" в розмірі 409,59 грн. підтверджена сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надіслав, доказів погашення заборгованості у розмірі 409,59 грн. не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Зважаючи на відсутність витрат у даній адміністративній справі питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 242-246, 250, 255, 262, 263 КАС України, суд,

вирішив:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемошне" на користь Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за жовтень 2017 року в сумі 409,59 грн. (чотириста дев'ять гривень п'ятдесят дев'ять копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст рішення виготовлено: 02 лютого 2018 року.