Справа № 823/1839/17
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1839/17 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2017 року (повний текст складено 29.11.2017) у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 17.08.2016 про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №51967663.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у позов задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказує, що станом на момент відкриття виконавчого провадження постанова, що є виконавчим документом, не набрала законної сили.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з'явилися.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови № 26/1-23-2ів3/312 від 27.07.2016 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесеної Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області, фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 130 500 грн.

У вказаному документі зазначено, що постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а саме 11 серпня 2016 року.

Також вказано, що постанова може бути оскаржена до суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Строк пред'явлення постанови до виконання два роки з дня її винесення.

11.08.2016 управління державної архітектурно-будівельної інспекції звернулося до Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ із заявою про примусове виконання постанови № 26/1-23-2ів3/312 від 27.07.2016.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області від 17.08.2016 відкрито виконавче провадження з виконання постанови № 26/1-23-2ів3/312 від 27.07.2016.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова, яка є виконавчим документом, станом на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не набрала законної сили, оскільки була оскаржена ФОП ОСОБА_2 в судовому порядку.

12.08.2016 ФОП ОСОБА_2 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом про скасування постанови управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області № 26/1-23-2ів3/312 від 27.07.2016 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.11.2016 по справі № 823/1106/16, що була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем після оскарження постанови № 26/1-23-2ів3/312 від 27.07.2016 до суду не було повідомлено у 15-денний строк управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області про таке оскарження.

Перевіряючи наведений висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку станом на час існування спірних правовідносин визначав Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 17 вказаного Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Вимоги до виконавчого документа встановлено ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 якої передбачено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.

Таким чином, постанова Управління державної архітектурно-будівельної інспекції № 26/1-23-2ів3/312 від 27.07.2016 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є виконавчим документом.

Перевіривши на відповідність вказаного виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів зазначає, що вказана постанова таким вимогам відповідає, оскільки містить всі необхідні реквізити, втому числі і дату набрання законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовані тим, що оскільки станом на дату відкриття виконавчого провадження (17.08.2016), постанову № 26/1-23-2ів3/312 від 27.07.2016, що є виконавчим документом, було оскаржено до суду.

Проте, при цьому позивачем не було виконано обов'язок щодо повідомлення органу архітектурно-будівельного контролю, яким винесено постанову, про її оскарження у 15-денний строк у відповідності до п. 28 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244, яким передбачено, що постанову про накладення штрафу та постанову про закриття справи відповідно до статті 5 Закону може бути оскаржено суб'єктом містобудування, щодо якого її винесено, до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс відповідну постанову.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази повідомлення органу державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс постанову, про оскарження такої постанови у 15-денний строк з дати її винесення (до 11.08.2016), враховуючи, що заява про її примусове виконання була подана до органу ДВС 11.08.2016, зважаючи на наявність усіх обов'язкових реквізитів виконавчого документа, у державного виконавця були правові підстави для відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 26/1-23-2ів3/312 від 27.07.2016.

При цьому вірним є посилання суду першої інстанції на п. 29 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244, згідно з яким оскарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

З огляду на викладене, оскаржуваною постановою державного виконавця не порушено права позивача у спірних правовідносинах.

Таким чином, в суду відсутні підстави для скасування спірної постанови державного виконавця в оскаржуваній частині, оскільки така постанова є законною та обґрунтованою.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 287, 311, 316, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
О.А. Губська

Повний текст постанови складено 01.02.2018