Справа № 520/13807/17
Суддя: Гниличенко М. В.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/118/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі - Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції у м. Одеса лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, суд -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції у м. Одеса лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просить суд: скасувати постанову серії ЕАА № 203395 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06.11.2017 року, якою було притягнуто останнього до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким КАС України викладеного в новій реакції.

У відповідності до п.10 ч.1 Розділу ХІII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією КАС України.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення є протиправною , винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання, факт порушення заснований на припущеннях, не зазначена обєктивна сторона правопорушення, не враховані його пояснення, клопотання та конкретна дорожня обстановка, фактично не відбувався розгляд справи у відповідності з нормами КУпАП. Позивач, вважає, що відповідно до вимог ст. 276 КУпАП, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення» вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, а ч.3 ст.158 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи та працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст.283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи та додатком до постанови повинен бути складений протокол.

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції у м. Одеса лейтенант поліції ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило.

Представник третьої особи ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та надала заперечення на адміністративний позов з додатком (компакт-диском з відеозаписами), у яких проти задоволення даного адміністративного позову заперечувала та просила відмовити в задоволенні позову повністю, обґрунтовуючи позицію доводами, що відповідач з'ясував всі обставини справи (наявність правопорушення, винну особи, дані відеозапису тощо) та оцінив наявні докази адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Окрім того, складання протоколу у даному випадку законом не передбачено, оскільки це правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху. Проте, до судового засідання 05.02.2018 року не зявилась, належним чином була повідомлена, будь-яких заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи та наданий відеозапис, вислухавши позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається із матеріалів справи,06.11.2017 р. інспектором лейтенантом поліції УПП у місті Одесі ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕАА № 203395 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Згідно даної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Як вбачається, з вказаної постанови про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21104, номерний знак НОМЕР_1 рухався у крайній лівій смузі, де рух в одному напрямку має три смуги, не маючи наміру для повороту або розвороту при вільних правих смугах, чим порушив п. 11.5 ПДР України порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку, за яке передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 11.2 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

За приписами пункту 11.5 Правил дорожнього руху на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 23 Закону України «Про Національну поліцію України» визначає, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення в тому й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності ( ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП). Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.222 КупАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, чч.1-3 статті 122 КупАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дане адміністративне правопорушення було зафіксовано на нагрудну відеокамеру працівника патрульної поліції та відеозаписом з камери, закріпленої на будівлі КП2 »Дачне».

При перегляді наданого відповідачемвідеозапису з камери, закріпленої на будівлі КП2 «Дачне» вбачається, що позивач дійсно рухався по крайній лівій смузі в межах ділянки дороги, рух по якій фіксується даною камерою. Проте, попереду позивача у центральній смузі рухався вантажний транспортний засіб, але встановити відстань між автотранспортними засобами та їх швидкість з наданих доказів не вбачається можливим. З викладеного вбачається, що центральна смуга руху була дійсно зайнятою вантажним автомобілем та відносно позивача справа смуги руху не були фактично вільними.

При цьому при складанні спірної постанови інспектором не взято до уваги пояснення позивача про те, що рухаючись по автомобільній дорозі в районі села Дачне Біляївського району, яка має три полоси, він побачив перед собою вантажний транспортний засіб, який рухався по центральному ряду дороги і заважав руху автомобіля позивача, оскільки правила дорожнього руху не дозволяють випереджати транспортні засоби по правому ряду, він перевів свій автомобіль у крайній лівий ряд дороги, який був на той момент вільним, і дотримуючись правил швидкісного режиму, намагався здійснити випередження вантажного транспорту, рухаючись у лівому ряді паралельно з вантажним транспортним засобом, який залишався в центральному ряді, однак позивач помітив знаки обмеження швидкості, які встановлені перед ваговим комплексом села Дачне та почав знижувати швидкість відповідно до обмежень. Проте, вантажний транспортний засіб продовжив рухатись зі сталою швидкістю, що призвело до того, що при підїзді до вагового комплексу, вантажний транспортний засіб почав випереджати автомобіль позивача, та в цей момент інспектором був наданий сигнал про зупинку, при цьому інспектором не був зупинений вантажний транспортний засіб для отримання пояснень.

Отже, суд вважає, що рух позивача у крайній лівій смузі не був результатом його протиправного нехтування вимогами пункту 11.5 Правил дорожнього руху України, а був зумовлений ситуацією на дорозі, наявністю іншого транспортного засобу у правому /центральному/ ряду дороги та намаганням позивача здійснити випередження, що не суперечить п. 11.2 ПДР України про те, що на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. Крім того, рухаючись у крайній лівій смузі позивач не завдавав жодних перешкод іншим видам транспорту. Також суд приймає до уваги той факт, що позивач не змінював своєї позиції щодо обставин справи, як при спілкуванні з працівником патрульної поліції так і при наданні усних та письмових пояснень у судовому засіданні.

З огляду на наведене, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що при винесені постанови серії ЕАА № 203395 від 06.11.2017 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 не врахував його заперечень, розянивши права не надав можливості скористатися правами або заявити клопотання, не встановив обставин справи та порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Проте, суд не погоджується з доводами позивача про обовязковість складання протоколу, оскільки протокол правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається. Це передбачено ч.5 ст.258 КУпАП - якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України саме на відповідача покладено обов'язок доказування щодо правомірності винесення постанови у даній справі.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення регламентований ст. 279 КУпАП, відповідно до якої розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція).

Відповідно до п.п. 9,10 Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Нагрудною камерою DSJX300177_000177 зафіксовано процес розгляду справи про притягнення позивача відповідачем до адміністративної відповідальності. В процесі дослідження даного відеозапису встановлено порушення інспектором 2-ї роти 2-го батальйону УПП у м. Одесі ДПП ОСОБА_2 порядку розгляду даної справи, а саме ним не було оголошено, яка справа підлягає розгляду, не заслухано особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та не надано взагалі можливості їй заявити клопотання. Судом враховано, що відповідачем було розяснено права позивачу, проте, як вбачається з відеозапису, не було надано можливості скористатися такими правами, тому не повно та обєктивно досліджено всі обставини справи, а саме не враховано пояснення позивача. Крім того, в порушення ч. 1 ст. 285 КУпАП не оголошено постанову.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що інспектором патрульної поліції не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи відносно ОСОБА_1.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 р., встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів, зауважень та пояснень.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.

Таким чином, постанова серії ЕАА № 203395 від 06.11.2017 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративно відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, оскільки її прийнято не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та з порушенням процесуального порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що винесена інспектором патрульної поліції у м.Одеса ОСОБА_2 оскаржувана постанова серії ЕАА № 203395 від 06.11.2017 року у відношенні позивача є необґрунтованою, винесеною без повної правової оцінки фактів і обставин правопорушення, а тому підлягає скасуванню.

Вирішуючи позовні вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд керується нормами ст.247 КУпАП, яка може бути застосована лише органом, який розглядає справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, суд не є органом який розглянув справу про адміністративне правопорушення, тому суд не має повноважень закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення під час розгляду адміністративної справи про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень. Таким чином, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 77, 122, 245-247, 251, 293 КАС України, ст.ст.122, 245, 251,252, 258,279, 280, 283, 284, 285, 293 КУпАП, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції у м. Одеса лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАА № 203395 від 06.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором лейтенантом поліції ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. В іншій частині позову про закриття провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги на рішення протягом тридцяти днів з отримання копії рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано 05 лютого 2018 року.

Суддя Гниличенко М. В.