Справа № 820/2564/17
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/2564/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Бондара В.О.

суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Цибуковськ А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДФС у Харківській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" на постанову, суддя Біленський О.О. , Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 по справі № 820/2564/17

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО"

про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна та накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Харківській області ( далі - позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" ( далі - відповідач) в якому просить суд:

- підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Агро", застосованого на підставі рішення заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області від 21.06.2017р. №7536;

- накласти арешт на кошти, які перебувають на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Агро", відкритих в банківських установах, шляхом зупинення видаткових операцій на таких рахунках.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України наказом ГУ ДФС у Харківській області від 12.06.2017 № 2453 призначено проведення з 13.06.2017 документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Паритет-Агро" за період діяльності з 01.07.2016 по 31.10.2016 тривалістю 5 робочих днів. На проведення перевірки посадовим особам контролюючого органу заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області виписано направлення від 12.06.2017 №№3749, 3750. 13 червня 2017 року посадові особи контролюючого органу здійснили вихід за податковою адресою ТОВ "Паритет-Агро" для проведення вищевказаної перевірки. Однак, після пред'явлення керівнику підприємства копії наказу про проведення перевірки №2453 від 12.06.2017 року, службових посвідчень та направлень на перевірку, останній відмовився отримувати копію вищевказаного наказу та відмовив у допуску посадових осіб ГУ ДФС у Харківській області до проведення перевірки. З урахуванням приписів п.81.2 ст.81 ПК України посадовими особами контролюючого органу складений акт від 13.06.2017 №1146/20-40-14-21-07, в якому зафіксовано відмову платника податків у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, а також акт від 13.06.2017 року №1147/20-40-14-21-07 про неможливість вручення акту «Про відмову у допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки». Проте, з урахувань положень п.81.1 ст.81 ПК України відмова платника податків від допуску до перевірки на цій підставі не дозволяється, з огляду на викладене та на підставі п.п.94.6 ст.94 ПК України, просив задовольнити позов про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та про накладення арешту на кошти платника податків на банківських рахунках.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 року адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та накладення арешту - задоволено частково.

Накладено арешт на кошти, які перебувають на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Агро" (), відкритих в банківських установах, шляхом зупинення видаткових операцій на таких рахунках.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідачем, подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що вважає постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову незаконною та необґрунтованою у зв»язку з неповним з»ясуванням судом, обставин, що мали значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ГУ ДФС у Харківській області на адресу відповідача було направлено запити: від 11.11.2016 року №6215/10/20-40-14-07-16 щодо надання пояснень та їх документального підтвердження стосовно господарських взаємовідносинах з ТОВ "Ніко - Агротраст - Компані" по податковому кредиту за вересень 2016 року на суму ПДВ - 1329752,00 грн., від 18.11.2016 року №6389/10/20-40-14-12-16 щодо надання пояснень та їх документального підтвердження стосовно господарських взаємовідносинах ТОВ "Сангрупп" по податковому кредиту за вересень 2016 року на суму ПДВ - 771595,00 грн., від 13.12.2016 року №6905/10/20-40-14-07-16 щодо надання пояснень та їх документального підтвердження стосовно господарських взаємовідносинах з ТОВ "Агро Форм Груп" по податковому кредиту на загальну суму 2991668,00 грн. у тому числі за липень 2016 року на суму ПДВ - 919162,00 грн., за серпень 2016 року на суму ПДВ - 1617636,00 грн., за вересень 2016 року на суму ПДВ - 260527,00 грн., за жовтень 2016 року на суму ПДВ - 194343,00 грн., від 23.01.2017 року №367/10/20-40-14-07-16 щодо надання пояснень та їх документального підтвердження, по господарських взаємовідносинах з ТОВ "Глобол - Реєстр" по податковим зобов'язанням за серпень 2016 року на суму ПДВ - 325014,00 грн.

На вищевказані запити позивачем надано листи-повідомлення від 15.02.2017 року за вих. №1502, від 27.12.2016 року за вих. №2712/ВР та від 21.03.2017 року за вих. №2103/ВР.

За результатами розгляду листів-повідомлень позивачем на підставі п.41.1 ст.41, п.61.1, п.61.2 ст.61, п.п.62.1.3 п.62.1 ст.62, п.п.75.1.2 п.75 ст.75, п.п.78.1.1 та п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст. 82 ПК України наказом ГУ ДФС у Харківській області від 12.06.2017 року №2453 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ПАРИТЕТ-АГРО" за період діяльності з 01.07.2016 року по 31.10.2016 року тривалістю 5 робочих днів.

На проведення перевірки посадовим особам контролюючого органу заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області виписано направлення від 12.06.2017 №№3749, 3750.

13.06.2017 року посадові особи контролюючого органу здійснили вихід за податковою адресою ТОВ "ПАРИТЕТ-АГРО" для проведення вищевказаної перевірки, проте до проведення перевірки вони допущені не були, про що складено акти від 13.06.2017 року №1146 та №1147/20-40-14-21-07.

З урахуванням приписів п.81.2 ст.81 ПК України посадовими особами контролюючого органу був складений акт від 13.06.2017 №1146 в якому зафіксовано відмову платника податків у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки та акт від 13.06.2017 року №1147/20-40-14-21-07 про неможливість вручення акту «Про відмову у допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.07.2017 року у адміністративній справі №820/2512/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" до Головного управління ДФС у Харківській області Державної фіскальної служби України, Головного державного ревізора-інспектора відділу аудиту платників території обслуговування Київської ОДПІ м. Харкова управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2, Головного державного ревізора-інспектора відділу аудиту платників території обслуговування Київської ОДПІ м. Харкова управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування наказу - закрито провадження у частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Головних державних ревізорів-інспекторів відділу аудиту платників території обслуговування Київської ОДПІ м. Харкова управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.07.2017 р., яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" до Головного управління ДФС у Харківській області Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу - залишено без задоволення.

Не погоджуючись позивач звернувся до суду з позовом в якому просив підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Агро", застосованого на підставі рішення заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області від 21.06.2017р. №7536;

- накласти арешт на кошти, які перебувають на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Агро", відкритих в банківських установах, шляхом зупинення видаткових операцій на таких рахунках.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що контролюючим органом було дотримано всі вимоги законодавства, а саме: вихід співробітників Головного управління ДФС у Харківській області на проведення перевірки за податкової адресою та прийняття контролюючим органом рішення про арешт майна платника податків, а отже позовні вимоги в частині накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Агро", відкритих в банківських установах, шляхом зупинення видаткових операцій на таких рахунках підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 20.1.4. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів, до яких належить заявник, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.п.19-1.1.1. п.19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Статтею 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Згідно з положеннями п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Пунктом 78.5 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Відповідно до приписів п.п. 16.1.9 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України визначено вичерпний перелік обов'язків платників податків, зокрема, платник податків зобов'язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Згідно з положеннями пп.16.1.13 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.(п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що відповідачем було відмовлено в допуску до перевірки представникам ДФС, про що контролюючим органом складено акти від 31.06.2017 року №1146 та №1147/20-40-14-21-07.

21.06.2017 року на підставі п.п.94.2.3. п.94.1 ст. 94 ПКУ заступником начальника ГУ ДФС прийнято Рішення №7536 про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «Паритет-Агро», у зв'язку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом є адміністративний арешт майна платника податків.

Згідно п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано у разі якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Підпунктом 94.5 статті 94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Відповідно до п. 94.10. статті 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Згідно з розділом 4 Порядку про застосування адміністративного арешту майна платників податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 №568, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 р. за N 1839/24371 (далі - Порядок №1839), керівник контролюючого (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Обґрунтованість арешту майна, накладеного рішенням керівника (його заступника) органу доходів і зборів, має бути перевірена судом протягом 96 годин. У такому випадку рішення керівника (його заступника) контролюючого подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду.

Відповідно до п.4.1. Порядку про застосування адміністративного арешту майна платників податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року №568, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 31.10.2013 року №1839/24371, керівник органу доходів і зборів (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених розділом 3 цього Порядку та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно з положеннями пункту 4.2 вказаного Порядку, обґрунтованість арешту майна, накладеного рішенням керівника (його заступника) органу доходів і зборів, має бути перевірена судом протягом 96 годин.

При цьому, пунктом 8.2 вказаного Порядку передбачено, що припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з, зокрема, відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 4.2 розділу IV цього Порядку, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

З аналізу норм законодавства слідує, що адміністративний арешт майна платника податків відповідно до пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України накладається за рішенням керівника органу державної податкової служби, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом, отже обов'язок податкового органу звернутися до суду за підтвердженням адміністративного арешту майна в межах цього строку.

Недотримання вищезазначеного строку, який в силу абзацу 2 пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України не може бути продовжений, унеможливлює правозастосування цієї норми в силу законодавчих приписів та унеможливлює вирішення судом питання про визнання арешту обґрунтованим.

Враховуюче викладене, суд приходить до висновку, що рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків №735 від 21.06.2017 є припиненим в силу закону.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині підтвердження обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Агро", застосованого на підставі рішення заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області від 21.06.2017р. №7536 задоволенню не підлягають.

Відповідно до пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Пунктом 94.4 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно з п. 94.6 ст. 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків. Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Законність вимоги щодо арешту коштів на рахунках платника податку на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України пов'язана з наявністю, правомірністю та обґрунтованістю рішення керівника податкового органу щодо застосування арешту майна платника податків.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Колегія суддів зазначає, що пп. 94.19.1 п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України передбачено припинення адміністративного арешту майна платника податків у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Отже, враховуючи вимоги ст. 94 ПК України, які визначають арешт коштів на рахунках платника податків у якості складової загального арешту майна, що відрізняється виключно процедурою застосування, а тому застосування арешту коштів є можливим лише у разі існування арешту майна, застосованого згідно з п. 94.2 ст. 94 ПК України.

Підсумовуючи наведене в його сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені обставини залишені судом поза увагою і цим обставинам не надана належна правова оцінка, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення апеляційної скарги відповідача та відмови у задоволенні апеляційної скарги позивача.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" - задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 по справі № 820/2564/17 - скасувати в частині задоволення позовної вимоги Головного управління ДФС у Харківській області про накладення арешту на кошти та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні даної позовної вимоги відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)В.О. Бондар
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 02.02.2018.