Справа № 822/2/18
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2/18
РІШЕННЯ

іменем України

01 лютого 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури до товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницький завод будівельних матеріалів" про стягнення плати за проїзд,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницький завод будівельних матеріалів" в якому просить: - стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницький завод будівельних матеріалів" (, місце знаходження: вул. Кам'янецька, 161, м. Хмельницький) на користь Державного бюджету України (отримувач УК у Підволочиському районі / Підволочиський район, код класифікації бюджету 22160100; р/р 0408 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області; МФО 838012, , призначення платежу: 22160100; плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин, вагові параметри яких перевищують нормативні) плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 17428 грн., що еквівалентно сумі 583,20 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 06.09.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області 06 вересня 2016 року на автодорозі "М-12, км 190+100", здійснено габаритно - ваговий контроль автомобіля (тягача) марки DAF модель CF 85.410, реєстраційний номер НОМЕР_1.

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю складено акт №65 від 06.09.2016 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксоване порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме : надання послуг із перевезення подільного вантажу (кам'яне вугілля) маршрут - м. Червоноград (Львівська область) - м. Хмельницький, із перевищенням осьових навантажень.

На підставі встановлених порушень законодавства відповідачу здійснено розрахунок плати за проїзд в сумі 583,2 євро відповідно до розрахунку від 06.09.2017.

Позивач вказує, що незважаючи на те, що відповідно до п.31-1 Порядку перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити відповідний орган Укртрансбезпеки, відповідач дані кошти добровільно не сплатив, тому позивач звернувся до суду з вказаними позовними вимогами.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.01.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до ст. 263 КАС України. Відповідачу надано строк (15 днів) для подання відзиву на позов з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

На адресу суду 15.01.2018 року надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача зазначає, що неоднакове тлумачення розрахунків навантаження мало місце в тому числі тому, що на момент події у відповідності до пункту 19 Порядку №879 (в редакції на 4 лютого 2016 року) методика, на підставі якої повинен проводитися процес вимірювання (зважування) габаритно - вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісі (осі) транспортного засобу Мінекономрозвитку затверджена не була, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Позивачем 25.01.2018 року надіслано до суду відповідь на відзив в якому вказує, що методика, про яку вказує відповідач, впродовж 2016 року дійсно прийнята не була, однак її відсутність не являлась підставою звільнення перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та обов'язку внесення плати за таке порушення. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На адресу суду 31.01.2018 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача. В яких відповідач вказує на те, що позивачем не наведено норм розрахунку навантаження на "четверну вісь" оскільки такої норми не існує. На думку відповідача, та як об`єктивні критерії негативного навантаження на дорогу ним не порушені не були, застосування відповідальності на підставі маніпулювання математичними розрахунками без затверджених способів таких розрахунків є неправильним застосуванням законодавства.

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною другою статті 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області 06 вересня 2016 року на автодорозі "М-12, км 190+100", здійснено габаритно - ваговий контроль автомобіля (тягача) марки DAF модель CF 85.410, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ТОВ "Хмельницький завод будівельних матеріалів".

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю 06.09.2016 складено акт № 65 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксоване порушення вимог ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг із перевезення подільного вантажу (кам'яне вугілля) маршрут - м. Червоноград (Львівська область) - м. Хмельницький, із перевищенням осьових навантажень.

При нормативно допустимому навантаженні на здвоєну вісь у 16 тон, транспортний засіб фактично здійснив навантаження у 21,8 тон. Пройдена відстань до ППГВК - 270 км.

До вказаного акту проведений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 06.09.2016, згідно з яким за перевищення нормативних параметрів нараховано до сплати 583,2 євро.

Визначена сума платежу відповідно до зазначеного розрахунку відповідачем добровільно не сплачена.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами Національної поліції, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 4 п.2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, :кий включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законом параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Законом України «Про дорожній рух» (ч. 2 ст. 29) передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 1 1,5 т), здвоєні осі -16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі -18т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно ч.3 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом (окрім зазначених у ч.2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Пунктом 4 Правил передбачено, що проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п.31-1 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається, виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Підпунктом 5 пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого спільним наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 №1007/1207 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за №215/24992, передбачено, що посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до п. 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів чи (та) пасажирів транспортними засобами.

Згідно ст. 48 цього ж Закону документом для здійснення перевезень вантажів, зокрема для автомобільного перевізника, є документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах та інші документи, передбачені законодавством. Водій зобов'язаний пред'явити посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортні накладні або інший визначений законодавством документ на вантаж.

Виходячи з аналізу наведених норм чинного законодавства України, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення - дозвіл, який дає право на рух Автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів; у разі ж якщо рух здійснюється без відповідно дозволу або внесення плати за проїзд, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати.

Згідно п. 26, 27 Порядку № 879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Плата за проїзд справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Згідно ст. 29 Бюджетного кодексу України плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, належить до доходів загального фонду Державного бюджету України.

За таких обставин визначена плата за проїзд, неоскаржена та несплачена перевізником у встановлені чинним законодавством України строки набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає, що посадові особи Укртрансбезпеки діяли на виконання вимог чинного законодавства України, а тому, розрахунки відповідають встановленим вимогам, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, тому адміністративний позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 139, 244, 246, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури (29000, вул. Проскурівська, 63, м. Хмельницький, ідентифікаційний код 02911102) задовольнити.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницький завод будівельних матеріалів" (29000, вул. Кам'янецька, 161, м. Хмельницький, ідентифікаційний код 05518871) плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні в сумі 17428 (сімнадцять тисяч чотириста двадцять вісім) грн. 00 коп., на користь Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1