Справа № 336/2661/17(2-а/336/286/2017)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2018 рокусправа № 336/2661/17(2-а/336/286/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Бишевської Н.А.
судді: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.
за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 вересня 2017 р. у справі № 336/2661/17(2-а/336/286/2017)
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України Запорізький обласний військовий комісаріат
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

"21" листопада 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України в якому просив визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо не призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, що отримав внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби та стягнути з Міністерства оборони України на його користь одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності у сумі 275600 (двісті шість тисяч сімсот) гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у позивача гарантованого законом права на отримання грошової компенсації в разі встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2017 р. у справі № 336/2661/17(2-а/336/286/2017) в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України Запорізький обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій - відмовлено.
Судом встановлено, що позивачу в лютому 2016 року встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку з численними пораненнями отриманими під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Позивач звернувся до обласного військового комісаріату з заявою про направлення пакету документів до Міністерства оборони України для вирішення питання про призначення одноразової грошової компенсації. Комісією військового комісаріату надану заяву повернуто позивачу. Дослідивши встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку про передчасність заявлених вимог, оскільки безпосередньо відповідачем документи ОСОБА_1 щодо призначення грошової допомоги не розглядались та будь-яких рішення з цього питання не приймалось.
Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2017 р. у справі № 336/2661/17(2-а/336/286/2017), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги повністю повторюють правове обґрунтування заявлених позовних вимог. Скаржник наполягає на наявності права на отримання грошової допомоги при встановленні інвалідності пов`язаної з проходженням військової служби. Вважає, що суд не врахував, наявність у позивача повного пакету документів, що підтверджує наявність підстав для призначення грошової допомоги.
Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Перевіривши законність та обґрунтованість Постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2017 р. у справі № 336/2661/17(2-а/336/286/2017) суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги частково, внаслідок наступного.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, ОСОБА_1 є особа. Якій встановлено статус інваліда війни II групи, що підтверджується посвідченням від 03.02.2016 року.
Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово лікарської комісії МОУ №4675 від 09.12.2015 року у позивача було виявлено множинні вогнепальні
Осколкові поранення голови, правої руки. Обох ніг (контузія головного мозку 1985 р.), наслідком яких є в зазначених анатомічних областях, поранення (контузія) та захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
В лютому 2016 року позивач звернувся до обласного військового комісаріату з заявою про надіслання особистих документів до Міністерства оборони України для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 року.
20.05.2016 року розглянувши подані документи позивача відповідно до витягу з протоколу комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, комісія дійшла висновку про необхідність їх повернення, на підставі відсутності документів, що свідчать про причину та обставини поранення.
Вважаючи так дії відповідача проти правничими ОСОБА_1 позивач звернувся за захистом своїх прав у судовому порядку.
Суд першої інстанції в задоволені позову відмовив, встановивши, що вимоги позивача є передчасними оскільки відповідачем не приймалось рішення щодо не призначення йому одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІ групи, що отримав внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби та стягнути з Міністерства оборони України на його користь одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.
Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить з наступного.
Приписами частини п`ятої статі 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється у відповідності до Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII).
Відповідно до ст. 41 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори та резервісти під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військо службовців та членів їх сімей».
Соціальним захистом військовослужбовців, відповідно до статті 1 Закону №2011-ХІІ, є діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до частин другої, шостої, дев`ятої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року № 975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975).
Згідно другого абзацу п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Окрім того, відповідно до п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-ХІІ та п. 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі, зокрема, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно виписки з акту огляду медико - соціальної експертної комісії серії АВ №0302966 від 02.02.2016 року позивачу встановлено другу групу інвалідності та зазначено, що поранення (контузія), пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
В свою чергу, відповідно до п. 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:
- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;
- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії:
- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
- документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;
- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Таким чином, з направлених за заявою позивача копіями документів, зокрема, висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи, вбачається, що поранення (контузія) захворювання, які стали причиною інвалідності, так, пов`язані з виконанням,саме, обов`язку ведення військової служби та могли мати місце під час виконання бойових дій в 1985 році, а не скоєння злочину, правопорушення, або самостійного нанесення собі тілесних ушкоджень.
Відповідно чинного законодавства розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Між тим, відповідачем пакет документів стосовно призначення позивачу одноразової допомоги у разі настання інвалідності не розглядався, та рішення по ньому не приймалось.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що дії відповідача щодо повернення пакету документів позивачу є протиправними.
Разом з тим, у зв`язку з тим, що відповідачем не було розглянуто подані позивачем документи на призначення одноразової допомоги із прийняттям відповідного висновку, а розпорядником коштів не отримувався пакет документів та не приймалось рішення щодо можливості призначення одноразової допомоги позивачу, передчасними є вимоги стосовно стягнення з відповідача на користь позивача одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності II групи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що в межах спірних правовідносин відповідачем порушено право позивача на належний розгляд його заяви та документів про призначення одноразової грошової допомоги, що в свою чергу свідчить про необхідність зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення останньому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності II групи.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2017 р. у справі № 336/2661/17(2-а/336/286/2017) задовольнити частково.
Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2017 р. у справі № 336/2661/17(2-а/336/286/2017) скасувати та прийняти нову постанову. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі заяви та доданих до неї документів на підставі приписів Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.03.2013 року № 975 та прийняти відповідне рішення.
В іншій частині позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко