Справа № 555/1723/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Старовецька Ю.В.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"31" січня 2018 р. Справа № 555/1723/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Березнівського районного суду Рівненської області від "29" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017р. ОСОБА_3 звернувся із позовом до Березнівського районного суду Рівненської області та просив:

- визнати протиправною відмову Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо не призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов'язати відповідача зарахувати до його трудового стажу , який надає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно Списку №1 періоди роботи в ДВАТ «Шахта «Рассвєт» з 23.01.1986 по 08.12.1986, з 08.12.1988 по 15.03.1989, в ВП «Шахта «Шахтарська-глибока» ДП «Шахтарськантрацит» з 16.03.1989 по 28.09.1993р.

- зобов'язати Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити йому пенсію на пільгових умовах відповід нодо п. "а" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 01.07.2017р.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 покликається на те, що 17 липня 2017 року він звернувся до Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Листом від 21.07.2017 року відповідач відмовив йому у призначенні пенсії, посилаючись на те, що згідно представлених документів не підтверджується зайнятість на роботах, що дають право на зарахування пільгового стажу за Списком № 1 протягом періоду роботи в ДВАТ «Шахта «Рассвєт» з 23.01.1986 по 08.12.1986, з 08.12.1988 по 15.03.1989, в ВП «Шахта «Шахтарська-глибока» ДП «Шахтарськантрацит» з 16.03.1989 по 28.09.1993. Також відповідач посилається на відсутність можливості перевірити факт пільгової роботи на вказаних підприємствах, оскільки вони знаходяться на окупованій території, що не підконтрольна українській владі.

Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 29.11.2017р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнати протиправною відмову Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно із пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязано Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області зарахувати до трудового стажу, який надає позивачу право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» № 162 від 11.03.1994" року, періоди роботи з 23.01.1986 р. по 08.12.1986 р. та з 08.12.1988 р. по 15.03.1989 р. у ДВАТ «Шахта «Рассвєт» дочірнього підприємства ДХК «Жовтеньвугілля», а також з 16.03.1989 р. по 28.09.1993 р. у відокремленому підрозділі «Шахта «Шахтарська-глибока» ДП «Шахтарськантрацит».

Зобов'язано Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 02.07.2017 року.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить постанову суду від 29.11.2017р. скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові. На думку скаржника, з документів, які подані позивачем не вбачається , що позивач працював на посадах , які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1, що виключає право позивача на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

На період роботи позивача діяли Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162.

Розділом 1 підрозділу 1 Списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, визначено, що правом на пільгову пенсію користуються всі працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугілля.

Згідно з розділом 1 "Гірничі роботи" Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року (постановою Кабінету Міністрів України від 1 1.03.1994 року № 162), правом на пільгову пенсію користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічне за змістом положення міститься і у ст.48 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року N 162 передбачається, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно п. п. 1, 2, 3 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 "виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію, за віком на пільгових умовах" затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і періоди виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці, у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок підтвердження трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до п. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно записів трудової книжки БТ ІІ №1521281, виданої позивачу:

-запис №1 - з 01.09.1982 року по 16.01.1986 року - навчання в Кіровському СПТУ № 72;

-запис №2 - шахтоуправління «Рассвєт» виробничого об'єднання по видобуванню вугілля «Октябрьуголь» з 23.01.1986 року особа працює електрослюсарем підземним 4-го розряду з повним робочим днем під землею (наказ 42/к від 27.02.1986 року);

-08.12.1986 року згідно наказу 685/к від 08.12.1986 року звільнений у зв'язку з призовом на військову службу, з 21.12.1986 року по 15.11.1988 року служба в рядах радянської армії (запис №3);

-запис №4 - 08.12.1988 року прийнятий електрослюсарем 4-го розряду з повним робочим днем під землею (наказ 131 /к від 15.12.1988 року);

-запис №5 - 15.03.1988 року звільнений по переводу на шахту «ШахтарськаТлибока» (наказ № 46/к від 04.04.1989 року);

-запис №6 та запис №7 - з 16.03.1989 року по 28.09.1993 року працював електрослюсарем підземним 4-го розряду з повним робочим днем в шахті «Шахтарська-Глибока» п/о «Шахтарськуголь»;

Період навчання позивача та період проходження ним військової служби підтверджується також дипломом №310249, виданим 16.01.1986 року, та військовим квитком УН №0064677.

Згідно довідки, що уточнює особливий характер робіт чи умов праці, необхідних для нарахування пільгової пенсії №9102/19 від 19.01.2007 року позивач працював повний робочий день в «ГОАО «Ш. «Рассвет» ГХК «Жовтеньвугілля» з 23.01.1986 по 08.12.1986 року в якості електрослюсара з повним робочим днем під землею; з 08.12.1988 по 15.03.1989 року в якості електрослюсара з повним робочим днем під землею, що передбачено Списком №1;

Відповідно до довідки №406 (довідка не містить дати), що уточнює особливий характер робіт чи умов праці, необхідних для нарахування пільгової пенсії позивач працював в шахті «Шахтерская Глубокая» з 16.03.1989 року по 28.09.1993 року підземним електрослюса з повним робочим днем під землею, що передбачено Списком №1 розділом 1 пунктом 1 позицією 1-1а , затвердженим постановою КМУ №36 від 16.01.2003 року;

Листом №О-3/060 від 21.07.2017 року Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повідомило, що згідно наданих документів позивач не має права на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Пільговий стаж позивача підтверджено записами трудової книжки, які внесені у відповідності до норм чинного законодавства.

Покликання відповідача на відсутність уточнюючих довідок з підприємств, де працював позивач , не є підставою для відмови в призначенні пенсії, виходячи з наступного.

Проведення атестації робочих місць за списками №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників передбачено також положеннями статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 (далі Порядок) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01.09.1992 року №41 (далі Методичні рекомендації).

Згідно з п. 4 Порядку та підпунктом 1.5 п.1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці було затверджено 1 серпня 1992 року постановою Кабінету Міністрів України №442, а тому роботи, професії та посади, передбачені зазначеними списками, за період до 1 серпня 1992 року мають бути враховані при призначенні пільгових пенсій без результатів атестації робочих місць.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.73 КАС України).

Із довідки №406 (дати не містить) , що уточнює особливий характер робіт чи умов праці, необхідних для нарахування пільгової пенсії та підтверджує постійну зайнятість на пільговій роботі, виданої позивачу відокремленим підрозділом ДП «Шахтарськантрацит» «Шахта «Шахтарська-Глибока», зазначено підставами для її видачі, зокрема, є накази про проведення та затвердження атестації робочих місць №468к від 04.11.1994 року, №523к від 03.11.1999 року, №1028 від 03.11.2005 року. Вказана довідка, хоча і не містить зазначення дати видачі, але з урахуванням вказаних підстав її видачі, була видана позивачу після проведення атестації і містить інформацію, що вказані професії позивача надають йому право на трудову пенсію по віку на пільгових умовах.

Надати суду будь-які інші підтверджуючи документи позивач не має можливості, оскільки шахта знаходяться на тимчасово окупованій території України.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не було представлено будь-яких доказів, які б вказували, що за результатами проведеної атестації на підприємстві, де працював позивач, професія, за якою він працював, не надає йому права на пільгову пенсію.

Також , суд враховує наступне.

Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року №1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Згідно Додатку №1 до вказаного розпорядження міста Кіровське та Шахтарськ Донецької області знаходяться на непідконтрольній українській владі території.

Відсутність інших документів (окрім довідки), які свідчать про атестацію робочого місця, внаслідок проведення антитерористичної операції та знаходження підприємств на тимчасово окупованій території, не може порушувати право позивача на отримання пенсії, гарантоване Конституцією України.

Відповідно до вимог ст. ст. 1,3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дії Конституції та законів України.

Статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що будь-які органи їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконним, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь - який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Як вбачається зі змісту ч. ч.1, 2 ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачу згідно із пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є протиправними, задовольнивши позов ОСОБА_3 з 02.07.2017 року, посилаючись на приписи ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В той же час, до апеляційної скарги не додано доказів, якими позивач обґрунтовую неправомірність прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення, постанову Березнівського районного суду Рівненської області від "29" листопада 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч

Повне судове рішення складено "31" січня 2018 р.