Справа № 296/7152/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук В.В.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"31" січня 2018 р. Справа № 296/7152/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "11" жовтня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати неправомірними бездіяльність (дії) Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в частині невиконання постанови Корольовського районного суду міста Житомира від 18 вересня 2014 року, скасувати постанову державного виконавця Присяжнюк Е.О. про повернення виконавчого документу від 10.08.2017 року та зобов'язати відповідача звернутися до суду з поданням про зміну сторони виконавчого провадження та зміну порядку і способу виконання судового рішення за постановою Корольовського районного суду м. Житомира по адміністративній справі від 18 вересня 2014 року.

Позов обґрунтовано тим, що 21.07.2016 року відкрито виконавче провадження №54354725 з виконання виконавчого листа №2а-438/14 виданого 22.05.2015 року на підставі постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 18.09.2014 року про зобов'язання УПФУ в м. Житомирі Житомирської області з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року провести відповідно до ст.ст. 50,54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", перерахунок та виплату основної пенсії позивача у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, що визначена ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із врахуванням фактично здійснених виплат. Вказав, що державний виконавець 10.08.2017 року виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в зв'язку з неможливістю його подальшого виконання.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 11.10.2017р. позовні вимоги задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність (дії) Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в частині невиконання постанови Корольовського районного суду міста Житомира по адміністративній справі №2а-438/14. Скасовано постанову державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Присяжнюк Ельвіри Юріївни від 10.08.2017 року ВП №54354725 про повернення виконавчого документа стягувачу. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що скарга відповідача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

ОСОБА_3 є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, внаслідок чого став інвалідом війни 2 групи (а.с.3). На підставі виконавчого листа №2а-438/14, виданого Корольовським районним судом м. Житомира від 22.05.2015 року старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м.Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 27.01.2017 року відкрито виконавче провадження №54354725. 10.08.2017 року державним виконавцем Присяжнюком Е.Ю. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.37, ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.6). Зі змісту якої вбачається, що згідно розрахунку боржника ЖО УПФ України в Житомирській області стягувачу проведено перерахунок коштів відповідно до ст.50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 35 778,34 грн.

Не погоджуючись з постановою старшого державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу звернувся до суду.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення , яким в позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони :1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо допущеної відповідачем бездіяльності колегія суддів зауважує на наступне.

Спірні правовідносини врегульовувалися нормами Закону України «Про виконавче провадження»

Відповідно до ст. 1 Закону № 606-ХІV виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і осіб, зазначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника; звернення стягнення на доходи боржника; інші заходи, передбачені рішенням.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження").

Частиною 2 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.3 вищевказаної статті закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема:

- проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

Таким чином, державний виконавець на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний прийняти міри для виконання виконавчого документа, натомість матеріали справи не містять доказів щодо вжиття виконавцем заходів для примусового виконання рішення суду.

Суд першої інстанції правомірно послався на приписи ст.6 ЗУ "Про виконавче провадження", оскільки рішення суду зобов'язано пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату пенсій позивачу.

З огляду на викладене, позовні вимоги про скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу є правомірними, а судове рішення в цій частині - законним.

З приводу вимоги про зобов'язання відповідача звернутись до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та з заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Звернення державного виконавця з заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є його правом.

Колегія суддів вважає, що позовна вимога щодо зобов'язання відповідача звернутись до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Отже, вище вказані позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають (суд першої інстанції дійшов аналогічного висновку).

Відповідно до ст. 316 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 11.10.2017р. прийнята з дотриманням норм процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "11" жовтня 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч

Повне судове рішення складено "31" січня 2018 р.