Справа № 348/1808/17
Суддя: Флоряк Д. В.
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1808/17

26 січня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Флоряк Д.В.,

секретаря - Буратчук О.В.,

з уч.представника позивача - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектор роти №3 УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 12.09.2017 року звернувся в суд з адміністративним позовом, який в ході судового розгляду уточнений, до інспектора роти №3 УПП в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови серії БР № 706908 від 29.08.2017 року про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він 29 серпня 2017 року о 11 год. 50 хв. у м. Івано-Франківську по вулиці Січеславській в напрямку вулиці Вовчинецької рухався власним автомобілем марки «Chevrolet cruse», р.н. «АТ 1121АМ», та виїхавши на перехрестя зазначених вулиць, повернув праворуч та продовжив рух по вулиці Вовчинецькій в напрямку с. Вовчинці, маючи намір у подальшому виїхати на вулицю Надрічна. Після виїзду з вулиці Січеславської на вулицю Вовчинецька, на відстані 120 метрів від перехрестя зазначених вулиць, навпроти будинку №125 по вулиці Вовчинецькій, його зупинив працівник патрульної поліції, яким виявився інспектор роти №3 УПП в м. Івано-Франківську лейтенант поліції ОСОБА_3, хоча жодних правил ПДР України він не порушував та будь-яких причин для зупинки його транспортного засобу у працівника патрульної поліції не було. Інспектор поліції ОСОБА_3, оглянувши представленні ним документи (посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль та поліс обов'язкового страхування) почав одразу його звинувачувати у порушенні правил ПДР України, яке нібито полягає в тому, що він, керуючи своїм транспортним засобом на перехресті вулиць Сагайдачного та Вовчинецької порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» та виїхав на вулицю Вовчинецьку у супереч вимоги зазначеного дорожнього знаку. Не погоджуючись із даними безпідставними звинуваченнями, він пояснив вказаному суб'єкту владних повноважень, що не виїжджав на вулицю Вовчинецьку із перехрестя вулиць Сагайдачного та Вовчинецької, а виїхав на вулицю Вовчинецьку із вулиці Січеславської, де немає жодного дорожнього знаку, який би забороняв виїзд автомобілям із вулиці Січеславської на вулицю Вовчинецьку.Крім того, зауважив, що дані перехрестя (вулиць Сагайдачного і Вовчинецької та Січеславського і Вовчинецької) знаходяться між собою на відстані приблизно 250 метрів, а працівник поліції його взагалі зупинив на відстані 350 метрів від перехрестя вулиць Сагайдачного та Вовчинецької. Інспектор поліції, проігнорувавши його доводи та заперечення щодо звинувачень, заявив, що він вважає, що ОСОБА_2 було вчинено адміністративне правопорушення і тому він повинен бути притягнутий до адміністративної відповідальності. Відкинувши всі доводи на спростування висунутого звинувачення, а також вимогу скласти протокол про адміністративне правопорушення та надати йому тим самим можливість висловити свої письмові заперечення та незгоду із безпідставними звинуваченнями у вчиненні адміністративного правопорушення та порушення ПДР України, однак відповідач йому і у цьому проханні також відмовив. Відповідач, незважаючи на пояснення, а також на заперечення нібито вчиненого правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, виніс постанову серії БР №706908 від 29.08.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача було накладено стягнення у виді штрафу на суму 255 грн. Позивач вважає, що 29.08.2017 року він діяв виключно у відповідності із ст.16 Закону України «Про дорожній рух» та п.2.3. ПДР, жодних порушень ПДР України він не допускав, а тому у його діях відсутній склад правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Просить скасувати постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №706908 від 29.08.2017 року відносно нього про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 зазначені вимоги ОСОБА_2 підтримав із вказаних у позові підстав, просить скасувати постанову серії БР №706908 від 29.08.2017 року відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, однак подала заперечення, в якому зазначила, що інспектор УПП ОСОБА_3 зупинив транспортний засіб позивача, який рухався зі сторони перехрестя вул. Сагайдачного та вул. Вовчинецької у м. Івано-Франківську, чим порушив ПДР України. Також зазначає, що факт порушення ПДР України був виявлений відповідачем, який з дотриманням вимог закону та обґрунтовано прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та на місці розгляду справи виніс постанову серії БР № 706908 від 29.08.2017 року на підставі фактично отриманих даних. Вважає, що відповідачем не порушено вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Також в запереченні зазначила про розгляд справи у її відсутності. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, взявши до уваги заперечення представника відповідача, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №706908 від 29.08.2017 року, ОСОБА_2 29.08.2017 року о 12:00 год. в м. Івано-Франківськ, на перехресті вул. Сагайдачного та вул. Вовчинецька порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено» та здійснив рух в його зоні ( а.с. 5).

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Главою 19 КУпАП передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі передбаченого ст.122 КУпАП, посадова особа органу Національної поліції має право розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Ст. 33 КУпАП передбачає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Як встановлено судом, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача було винесено постанову серії БР №706908 від 29.08.2017 р. у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП .

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 8.4«в» Правил дорожнього руху встановлено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до Наказу МВС від 07.11.2015 р. № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі» - пунктом 4 розділу 1 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Також відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.3. Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у частинах першій, другій ст.258 КпАП України визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею правопорушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Із зазначеного встановлено, що Конституційним судом визнано, що за певним переліком адміністративних правопорушень, передбачених ст.258 КУпАП України існує скорочене провадження, яке не передбачає складання протоколів, а адміністративне стягнення накладається на місці вчинення правопорушення.

Ч.5 ст.258 КУпАП прямо зобов'язує працівника патрульної поліції скласти протокол про адміністративне правопорушення в тому випадку, якщо особа оспорює вчинення нею адміністративного правопорушення, а саме дана норма вимагає наступне: «Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 25б КУпАП, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови про адміністративне правопорушення».

Такі ж вимоги містяться у пункті 3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх справ №1376 від 06 листопада 2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року №1496/27941.

Однак, лейтенантом поліції ОСОБА_3 дана вимога законодавства повністю проігнорована.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 29.08.2017 року підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності послужило те, що останній 29.08.2017 року о 12:00 год. в м. Івано-Франківськ, на перехресті вул. Сагайдачного та вул. Вовчинецька порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено» та здійснив рух в його зоні, і за що був притягнутий до адміністративної відповідальності.

З матеріалів, що додані до оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 29.08.2017 року не вбачається, а відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що під час керування водій ОСОБА_2 порушив вимоги, передбачені ПДР України.

Також встановлено, що позивач не виїжджав в м. Івано-Франківськ на вул. Вовчинецьку із перехрестя вулиць Сагайдачного та Вовчинецької, а виїхав на вулицю Вовчинецьку з вулиці Січеславської, де немає жодного дорожнього знаку, який би забороняв виїзд автомобіля із вулиці Січеславської на вулицю Вовчинецьку і даний факт відповідачем не спростовано.

Суд вважає, що поліцейським не були враховані дані доводи позивача, які були вагомою причиною для виїзду на вул. Вовчинецьку м. Івано-Франківськ, а саме, що він виїхав на вулицю Вовчинецьку з вулиці Січеславської, де невстановлений дорожній знак «В»їзд заборонено».

Незабезпечення представником відповідача виконання вимог ст.268 КУпАП призвело до того, що позивач не зміг при розгляді справи про адміністративне правопорушення повною мірою виконати вимоги і ст. 280 КУпАП щодо з'ясування обставин, які є обов'язковими для прийняття рішення.

Також в судовому засіданні встановлено, що в постанові не вказано відповідно до вимог ст. 283 КУпАП інформацію про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Крім того відповідачем не повідомлено позивачу про можливість відкладення справи для того, щоб скористатися правовою допомогою, порушено його права на звернення за правовою допомогою.

Представником відповідача жодних тверджень позивача належними засобами доказування не спростовано.

Також суд позбавлений можливості дослідити будь-які фактичні докази у справі, передбачені ст. 251 КУпАП, оскільки відповідачем наданий тільки компакт-диск відеозапису Бодікамери, з огляду якого в судовому засіданні вбачається лише зупинка транспортного засобу і розмова ОСОБА_3 з ОСОБА_2, однак не зафіксовано, з якої саме вулиці позивач виїхав на вулицю Вовчинецьку м. Івано-Франківська і місце розташування дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено».

Як вбачається з п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП визначено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення. В тому числі, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Окрім цього, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

При винесені постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не було встановлено всіх фактичних даних справи, не у повному обсязі досліджені обставини справи, не з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення, не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

За змістом ч.2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів, для спростування показів наданих представником позивача.

Отже, із зазначеного вбачається, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням вимог до інформації, яку повинна містити постанова про адміністративне правопорушення, а саме не вказано інформацію про технічний засіб, яким здійснено відеозапис та не розяснено можливість відкладення справи для використання свого права позивачем на правову допомогу, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

Всі вище наведені порушення з боку відповідача, на думку суду є безперечними підставами для скасування оскарженого рішення посадової особи.

Із зазначеного вище вбачається, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

За цих обставин, суд вважає, що підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не має, а тому його адміністративний позов підлягає до задоволення.

Із оскаржуваної позивачем постанови вбачається, що вона винесена 29.08.2017 року, а за захистом своїх прав позивач звернувся в суд 08.09.2017 року, тому відповідно до ст. 100 КАС України строк звернення до адміністративного суду ним не пропущено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.263,283 КУпАП, ст.ст. 241-246,250 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задоволити.

Скасувати постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №706908 від 29.08.2017 року відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 05.02.2018 року