Справа № 712/7847/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/7847/17 Суддя (судді) першої інстанції: Мельник І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Ключковича В.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області, третя особа - ОСОБА_4 про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області, третя особа - ОСОБА_4 про:

визнання неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо призначення ОСОБА_3 пенсії за віком відповідно до абзацу 4 пункту 3 Прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ.

зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком відповідно до абзацу 4 пункту 3 Прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ з 13 вересня 2016 року.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2017 року позов задоволено.

Місцевий суд мотивував своє рішення тим, що абзацом п'ятим пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено спеціальне суб'єктивне право батька, як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір'ю свого права на призначення дострокової пенсії за віком, передбаченого іншими нормами законодавства.

Не погодившись із таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ставить питання про скасування зазначеної постанови місцевого адміністративного суду та прийняття нової постанови - про відмову у задоволенні позову.

Свої доводи обґрунтовує тим, що оскільки мати використала своє право на призначення дострокової пенсії (до виповнення пенсійного віку, встановленого чинним законодавством), тому як батько позивач не має право на отримання дострокової пенсії.

До Київського апеляційного адміністративного суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу від позивача та третьої особи - ОСОБА_5, зареєстровані 15.01.2017 за вх. №№ 1480, 1481, у яких вони зазначають, що судом першої інстанції винесено обґрунтоване рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин по справі та з врахуванням норм чинного законодавства та просять суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2017 року - без змін.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги у відкритому судовому засіданні за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив наступні обставини, які учасниками процесу не оскаржуються.

Позивач є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була інвалідом 1 групи, діагноз - дитячий церебральний параліч як наслідок тяжкого вірусного мінінгоцефаліту. Згідно з висновком ЛЛК №852 від 19.09.2016 наявне захворювання, що призвело до інвалідності, виникло у дитини до досягнення нею 6-ти річного віку (інвалідність оформлено у віці 1 рік 3 міс. 30.11.1984).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 12 років, про що свідчить свідоцтва про смерть.

ОСОБА_4 перебуває на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області як інвалід ІІІ групи загального захворювання.

Позивач 15.03.2017 звернувся до відповідача із заявою про призначення дострокової пенсії за віком, згідно абзацу 5 п.3 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом Управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області №5361/02 від 28.03.2017 в задоволенні заяви відмовлено, оскільки ОСОБА_5 - мати дитини-інваліда використала своє право на призначення дострокової пенсії (до виповнення пенсійного віку встановленого чинним законодавством).

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіряючи у межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення місцевого адміністративного суду, зазначає наступне.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Абзацом 4 пункту 3 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно з абзацом 5 пункту 3 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Так, як вже зазначалося, підставою для відмови у призначенні пенсії стала та обставина, що дружина позивача ОСОБА_5, як мати інваліда з дитинства, з 2012 року перебуває на обліку в управлінні, як інвалід ІІІ групи загального захворювання та отримує пенсію по інвалідності, а відтак використала своє право на призначення пенсії до досягнення віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Втім, колегія суддів зазначає, що своє право на отримання пенсії з підстав, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_5, як мати інваліда з дитинства не використала; крім того, абзацом 5 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено спеціальне суб'єктивне право батька, як одного з членів подружжя, що здійснював виховання інваліда з дитинства на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір'ю свого права на призначення дострокової пенсії по інвалідності, передбаченого іншими нормами законодавства, а отже, підсумовуючи наведене, вимоги позивача про призначення йому пенсії на підставі абзацу 5 пункту 3 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19 червня 2017 року по справі №К/800/20043/17.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про наявність підстав задоволення позову ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Поряд із цим, надавши правову оцінку всім доводам скаржника, викладеним у апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що ним не спростовано правильності висновків місцевого адміністративного суду.

Під час апеляційного перегляду, судом апеляційної інстанції не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, а тому колегія суддів не вбачає правових підстав для виходу за межі доводів апеляційної скарги згідно з ч. 2 ст. 308 КАС.

Відповідно до ст. 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 329 КАС, Київський апеляційний адміністративний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області, третя особа - ОСОБА_4 про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяВ.Ю. Ключкович

Повне судове рішення складено 05 лютого 2018 року