Справа № 816/1607/17
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: К.І. Клочко

31 січня 2018 р. м. Харків Справа № 816/1607/17

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П.

при секретарі судового засідання Жданюк А.О.

за участю представника позивача - Тереза Ю.О.

представника відповідачів - Курила В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод", Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2017, повний текст складено 06.11.17 по справі № 816/1607/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.06.2015 №/135/ППР-ЮО-16-08.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2017р. адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції від 17.06.2015 №/135/ППР-ЮО-16-08 в частині визначення зменшення від'ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 2 301 614 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 34524,21 (тридцять чотири тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні двадцять одна копійка).

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову. В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що вирок Центрального районного суду міста Миколаєва від 15.03.2017 року не містить згадування ТОВ «Глобинський переробний завод» і стосується виключно ОСОБА_3, який уклав угоду про визнання винуватості. Дослідження та оцінку правомірності дій інших осіб, які таку угоду не укладали, суд не здійснював, а отже не вирішував наперед питання про права, свободи чи інтереси скаржника і не створив преюдицію для ТОВ «Глобинський переробний завод».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позову, Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову в цій частині та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається: на недоліки заповнення товарно-транспортних накладних щодо транспортування сої; що пункти навантаження ТМЦ, вказані у ТТН, не співпадають з податковою адресою контрагентів позивача; на відсутність у ТТН печатки (підпису) та реквізитів підприємств-автоперевізників; на не підтвердження факту поставки виходячи із не співпадіння дат на окремих ТТН та видаткових накладних; що відповідно до бази даних ДАІ МВС України АІС "Автомобіль" за ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед" та ТОВ "Комфорт-Н" транспортних засобів не зареєстровано, що свідчить про відсутність поставки; на не підтвердження операцій фактичного придбання, реалізації продукції в ланцюгу постачання ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед" та ТОВ "Комфорт-Н"; на не подання звітності до контролюючого органу.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційних скарг, що ТОВ "Глобинський переробний завод" (ідентифікаційний код 30547403) 15.10.1999 року зареєстроване в якості юридичної особи, номер та дата запису в Єдиному державному реєстрі про включення відомостей про юридичну особу 1 000180 від 24.02.2005 року. Позивач взятий на податковий облік 22.10.1999 та є платником податку на додану вартість.

У період з 07.05.2015 по 14.05.2015 Кременчуцькою ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Глобинський переробний завод" з питань правильності, повноти та обґрунтованості декларування від'ємного значення у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року у розмірі 4 847 209 грн.

За результатами перевірки складено акт від 21.05.2015 №9/16-08-15-33/305474033, відповідно до висновків якого зафіксовано порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.4, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме, платником завищено суму податкового кредиту у розмірі 2 680 516 грн., у зв'язку з чим на 2 680 516 грн. завищено значення ряд. 19 "Від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду" та значення ряд. 24 "Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду)" декларації з ПДВ за лютий 2015 року.

На підставі висновків акту Кременчуцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 17.06.2015 №/135/ППР-ЮО-16-08, яким ТОВ «Глобинський переробний завод» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 2 680 516 грн.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з позовом про визнання вказаного рішення протиправним та його скасування.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що господарські операції позивача з ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ТОВ "Естреля Лімітед" та ТОВ "Комфорт-Н" мали реальний характер, викликаючи зміни в структурі активів позивача, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, мали зв'язок із господарською діяльністю позивача, тому формування позивачем за вказаними господарськими операціями податкового кредиту з ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних ґрунтується на вимогах Податкового кодексу.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення-рішення суму 378 902 грн., суд першої інстанції виходив з безпідставності формування позивачем податкового кредиту у лютому 2015 року за рахунок господарської операції з контрагентом ПП "А-Куб", оскільки фіктивність господарської діяльності ПП "А-Куб" встановлена вироком суду.

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.200.4 ст.200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, п.200.4 ст.200 ПК України передбачено загальний порядок визначення та використання від'ємного значення з податку на додану вартість, який полягає в автоматичному направлені такого від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ, які підлягають сплаті за результатами поточного декларування з ПДВ.

Отже, для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати оформлені належним чином податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання власній господарській діяльності.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач є виробничим підприємством, що займається переробкою сої, а продукція комплексу з переробки сої сертифікована УкрСЕПРО. Основними видами діяльності ТОВ "Глобинський переробний завод" є, зокрема: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів; 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Позивач є власником комплексу з переробки сої, до складу якого входять: вагова, виробнича лабораторія, авторозгрузка, зерноприймальний і зернонакопичувальний пункти, зерносховище, підготовчий і екстракційний цехи, будівля очисних споруд, тощо.

У лютому 2015 року позивач здійснив закупівлю сої у ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед" та ТОВ "Комфорт-Н", а саме:

14.01.2015 року між позивачем та ТОВ ГК "Прометей" укладено договір поставки №09/01/2015-С, відповідно до якого ТОВ ГК "Прометей" (постачальник) поставив позивачу товар (сою) - кількістю 572,800 т на загальну суму 5 232 168,31 грн., в тому числі ПДВ - 872 028,04 грн. Обсяги поставленої сої відповідають обсягам, домовленості про поставку яких досягнуто сторонами в додатках №№1-8 та додаткових угодах №№2-3 до договору поставки від 14.01.2015 №09/01/2015-С.

Згідно із додатками №№1-8 до договору поставки від 14.01.2015 №09/01/2015-С, які є невід'ємною частиною договору, сторони домовилися, що поставка товару здійснюється постачальником на умовах DAP (поставка до місця призначення ТОВ "Глобинський переробний завод", що знаходиться за адресою м. Глобине, вул. Карла Маркса, 203) відповідно до правил Інкотермс 2010 (пункт 2 додатків).

Перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей підтверджується копіями товарно-транспортних накладних та реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку. Фактичний заїзд автомобілів з товаром на територію ТОВ "Глобинський переробний завод" підтверджується витягом з журналу реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах /Надходження/ за лютий 2015 року, а якість поставленої сої підтверджується картками аналізу зерна.

Окрім того, реальність вказаної господарської операції підтверджують також рахунки-фактури, видаткові накладні, податкові накладні та платіжні доручення про оплату позивачем поставленого товару в повному обсязі.

26.01.2015 року між позивачем (покупець) та ТОВ "Рай-Т" (постачальник) укладено договір поставки №34/01/2015-С, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити у власність покупця сою, який у свою чергу зобов'язався прийняти та оплатити товар: сою врожаю 2014 року насипом.

Фактичне транспортування ТМЦ від постачальника до ТОВ "Глобинський переробний завод" здійснювалося на умовах, визначених у додатках до договору поставки від 26.01.2015 №34/01/2015-С та підтверджується товарно-транспортними накладними, реєстрами ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку, журналом реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах /Надходження/ за лютий 2015 року, а якість поставленої сої підтверджується картками аналізу зерна.

Виконання умов вказаного договору підтверджується копіями: видаткових накладних, податкових накладних та рахунків-фактур на загальну суму господарських операцій 4 434 549,45 грн., в т.ч. ПДВ - 739 091,58 грн., платіжними дорученнями про оплату придбаного товару у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ТОВ "Рай-Т".

25.02.2015 року між ТОВ "Глобинський переробний завод" (покупець) та ТОВ "Естреля Лімітед" (постачальник) укладений договір поставки №62/02/2015-С, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити товар у власність покупця, який у свою чергу зобов'язався прийняти та оплатити, товар: сою врожаю 2014 року насипом.

Перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей підтверджується товарно-транспортними накладними, реєстрами ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку, журналом реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах /Надходження/ за лютий 2015 року, а якість поставленої сої ТОВ "Естреля Лімітед" підтверджується картками аналізу зерна.

Виконання умов вказаного договору поставки підтверджується копіями видаткових накладних від 26.02.2015 №РН-0000001, від 27.02.2015 №РН-0000002, від 28.02.2015 №РН-0000003, платіжними дорученнями про оплату позивачем придбаного товару у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ТОВ "Естреля Лімітед", а підставою для формування позивачем податкового кредиту слугували податкові накладні, видані ТОВ "Естреля Лімітед" від 26.02.2015 №1, №2, від 27.02.2015 №3, від 28.02.2015 №4.

22.01.2015 року між ТОВ "Глобинський переробний завод" (покупець) та ТОВ "Комфорт-Н" (постачальник) укладено договір поставки №27/01/2015-С, згідно якого ТОВ "Глобинський переробний завод" у лютому 2015 року придбало у ТОВ "Комфорт-Н" сою на загальну суму 2 054 139,72 грн., в т.ч. ПДВ - 342 356,62 грн.

За умовами пункту 2 додатків №№1-2 до договору поставки від 22.01.2015, які є невід'ємною частиною договору, поставка товару здійснювалася Постачальником на умовах DAP (поставка до місця призначення ТОВ "Глобинський переробний завод", що знаходиться за адресою м. Глобине, вул. Карла Маркса, 203) відповідно до правил Інкотермс 2010.

Перевезення придбаної позивачем сої підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, копіями реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку, журналом реєстрації зважування на автомобільних вагах /Надходження/ за лютий 2015 року, а якість поставленої ТОВ "Комфорт-Н" сої підтверджується картками аналізу зерна.

Згідно копій платіжних доручень оплата придбаного товару здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ТОВ "Комфорт-Н".

За результатами здійснення вказаної господарської операції ТОВ "Комфорт-Н" виписані наступні первинні бухгалтерські документи: видаткові накладні від 21.02.2015 №229, від 24.02.2015 №305, від 25.02.2015 №301, від 26.02.2015 №303; податкові накладні від 21.02.2015 №128, від 24.02.2015 №129, від 25.02.2015 №136, від 26.02.2015 №137 та рахунки від 21.02.2015 №23.02.2015, від 24.02.2015 №305, від 25.02.2015 №301, від 26.02.2015 №303. Податкові накладні містять адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиницю виміру товару, об'єм поставки та її ціну.

19.02.2015 року між позивачем (по тексту договору - Покупець) та ПП "А-Куб" (по тексту договору - Постачальник) укладено договір поставки № 46/02/2015-С, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити товар у власність покупця, який у свою чергу зобов'язався прийняти та оплатити товар: сою врожаю 2014 року насипом.

За умовами п. 2 додатків № 1 - № 7 до договору поставки від 19.02.2015, які є невід'ємною частиною договору, сторони домовилися що поставка товару здійснюється Постачальником на умовах DAP (поставка до місця призначення ТОВ "Глобинський переробний завод", що знаходиться за адресою м. Глобине, вул. Карла Маркса, 203) Інкотермс 2010.

Перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, а також копіями реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку, а прибуття на територію ТОВ "Глобинський переробний завод" автомобілів із соєю від ПП "А-Куб" зафіксовано в журналі реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах.

Поставка товару (сої) згідно умов договору оформлена видатковими накладними від 19.02.2015 №РН-0000010, від 23.02.2015 №РН-0000017, №РН-0000019, від 25.02.2015 №РН-0000023, від 27.02.2015 №РН-0000031, від 28.02.2015 №РН-0000032, №РН-0000033.

ПП "А-Куб" видало позивачу податкові накладні від 19.02.2015 № РН-12, від 23.02.2015 №19, №21, від 25.02.2015 № 25, від 27.02.2015 № 31, від 28.02.2015 № 32, № 33 на загальну суму 2 273 413,66 грн., в тому числі ПДВ - 378 902,27 грн.

Згідно копій платіжних доручень оплата придбаного товару здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ПП "А-Куб".

З огляду на викладені обставини, колегія суддів зазначає, що первинними документами, виписаними ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед" та ТОВ "Комфорт-Н", які не мають дефектів форми, змісту або походження, та які призвели до зміни в структурі активів платника податків, об'єктивно підтверджується реальність вчинення зазначених вище господарських операцій.

Посилання апелянта на недоліки заповнення товарно-транспортних накладних щодо транспортування сої, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку, на підставі яких проводиться оприбуткування поставленого товару, та не є єдиним та безумовним документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей. За наявності документів, які підтверджують фактичне отримання позивачем товарів з метою їх використання у власній господарській діяльності, недоліки такого документу як товарно-транспортна накладна, не може бути підставою для висновків про відсутність документального підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товару, оскільки транспортною документацією обов'язково мають бути підтверджені витрати з послуг по перевезенню вантажів, а не послуги з придбання ТМЦ.

Посилання апелянта, що пункти навантаження ТМЦ, вказані у ТТН, не співпадають з податковою адресою контрагентів позивача, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство не містить обмежень щодо того, з яких саме пунктів може відвантажуватися товар, у тому числі не вимагає, щоб навантаження здійснювалося за юридичною адресою постачальника.

Відносно доводів апелянта щодо відсутності у ТТН печатки (підпису) та реквізитів підприємств-автоперевізників, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підпунктом 11.1 п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 N 363, визначено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. При цьому, ані правила перевезення вантажу, ані форма ТТН не передбачають зазначення реквізитів перевізника та/або печатки.

Стосовно твердження апелянта щодо не підтвердження факту поставки виходячи із не співпадіння дат на окремих ТТН та видаткових накладних, колегія суддів зазначає, що датою поставки, відповідно до п. 5.5 Договору поставки (форма є типовою, тому зміст пунктів у всіх договорах співпадає) є дата прийняття товару покупцем, що підтверджується підписом уповноваженого представника покупця у видатковій накладній. Пунктом 4 кожного з наявних у матеріалах справи додатку до Договору встановлено, що кінцева кількість товару визначається за результатами зважувань на вагах заводу, тобто позивача.

Окрім того, чинне законодавство не визначає обмежень щодо дати складення видаткової накладної - така накладна має бути складена в момент передачі товару, що відповідає загальним вимогам, визначеним для первинного бухгалтерського документу (ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та первинну бухгалтерську звітність").

В даному випадку, згідно умов договорів, кількість товару визначається за результатами зважування на вагах Покупця, а в одну партію товару, що передавалась за ТТН включалась соя, поставлена на кількох автомобілях, тому видаткова накладна виписувалася за результатами проведення прийомки сої на вагах TOB "Глобинський переробноий завод".

Посилання апелянта на те, що відповідно до бази даних ДАІ МВС України АІС "Автомобіль" за вказаними контрагентами позивача транспортних засобів не зареєстровано, що свідчить про відсутність поставки, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки чинне законодавство не забороняє для виконання договірних зобов'язань залучати перевізників, при цьому, у товарно-транспортних накладних, згідно з якими здійснювалася поставка, в якості перевізників зазначено не ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб" та ТОВ "Комфорт-Н", а інші особи.

Колегія суддів зазначає, що господарюючий суб'єкт відповідно до ст. 44 Господарського кодексу України, не зобов'язаний використовувати для надання послуг або виконання робіт виключно ті матеріальні ресурси, власником яких він є, а також не зобов'язаний самостійно вирощувати сою, яку реалізовує.

Прибуття на територію ТОВ "Глобинський переробний завод" автомобілів із соєю від ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед" та ТОВ "Комфорт-Н" зафіксовано у журналі реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах, а журнали-ордера по рахунку 631 за лютий 2015 року та дані складського обліку підтверджують оприбуткування товару, придбаного у ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед" та ТОВ "Комфорт-Н" та відображають прихід та розхід товару по вказаних постачальниках, а операції по поставці в повному обсязі відображені в бухгалтерському обліку позивача.

Окрім того, виробничою лабораторією позивача здійснено аналіз якості сої, придбаної у ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед" та ТОВ "Комфорт-Н", що підтверджується, реєстрами ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку.

Як слідує з матеріалів справи, соя придбавалася позивачем у вищевказаних контрагентів з метою використання у своїй господарській діяльності, а саме, виготовлення соєвої олії з отриманням побічного продукту - шроту соєвого, які в подальшому реалізовувались іншим суб'єктам господарської діяльності, що підтверджується наявними у справі копіями договорів, видаткових накладних щодо поставки товарів, довіреностями на одержання товарно-матеріальних цінностей, оборотно-сальдовими відомостями.

Щодо посилання апелянта на не підтвердження операцій фактичного придбання, реалізації продукції в ланцюгу постачання ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед", та ТОВ "Комфорт-Н", не подання звітності до контролюючого органу, колегія суддів зазначає, що відповідальність платника податку має індивідуальний характер, а тому якщо контрагент порушив податкове законодавство, не забезпечив належне ведення бухгалтерського обліку, збереження первинних бухгалтерських документів, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту, якщо останній має необхідні документальні підтвердження їх розміру.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що господарські операції позивача з ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед", та ТОВ "Комфорт-Н" мали реальний характер, викликаючи зміни в структурі активів позивача, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, мали зв'язок із господарською діяльністю позивача, тому формування позивачем податкового кредиту з ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних ґрунтується на вимогах Податкового кодексу України.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення-рішення на суму 378 902 грн., суд першої інстанції виходив з безпідставності формування позивачем податкового кредиту у лютому 2015 року за рахунок господарської операції з контрагентом ПП "А-Куб", оскільки фіктивність господарської діяльності ПП "А-Куб" встановлена вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 15.03.2017, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво, зокрема, ПП "А-Куб").

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 15.03.2017, слідує, що ОСОБА_3, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних корисливих дій, посягаючи на встановлений законодавством України порядок здійснення підприємницької діяльності юридичними особами, склав рішення засновника ПП "А-Куб" від 17.12.2014, статут підприємства від 05.02.2015, відповідно до яких жінка на ім'я Євгенія стала директором та засновником вказаного підприємства, у подальшому, підприємство було зареєстроване в якості юридичної особи.

ТОВ «Глобинський переробний завод» оскаржило вказаний вище вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.03.2017 р. в апеляційному порядку.

Ухвалою від 27.04.2017 р. Апеляційний суд Миколаївської області повернув апеляційну скаргу у зв'язку з тим, що ч. 4 ст. 394 КПК України містить вичерпний перелік осіб, які можуть оскаржити вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості в апеляційному порядку, а до цього переліку ТОВ «Глобинський переробний завод» не належить, оскільки вирок не містить згадування ТОВ «Глобинський переробний завод» і стосується виключно ОСОБА_3, який уклав угоду про визнання винуватості. Дослідження та оцінку правомірності дій інших осіб, які таку угоду не укладали, суд не здійснював, а отже не вирішував наперед питання про права, свободи чи інтереси скаржника і не створив преюдицію для ТОВ «Глобинський переробний завод».

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 12.07.2017 року підтримав позицію суду апеляційної інстанції і також зазначив, що вирок не містить згадування ТОВ «Глобинський переробний завод» і стосується виключно ОСОБА_3 Вказаним вироком не вирішувалось наперед питання про права, свободи чи інтереси скаржника і не створено преюдицію для ТОВ «Глобинський переробний завод».

Як вбачається з матеріалів справи, в період придбання TOB «Глобинський переробний завод» сої у ПП «А-КУБ» директором цього підприємства був ОСОБА_4, відносно якого вироком не встановлено жодних фактів будь-яких протиправних дій.

Верховний суд України в постанові від 27.01.2016 року у справі № 4842/11/2670 зазначив, що за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Окрім того, в постанові Верховного суду України від 11.04.2017 року у справі № 826/18925/14 висловлена правова позиція, згідно якої вирок суду не може бути визнано належним доказом на підтвердження порушення Товариством вимог податкового законодавства, які зумовили визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток спірним податковим повідомленням-рішенням, оскільки вирок суду не містить відомостей про відсутність господарських операцій між позивачем і його контрагентом.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, господарські операції позивача з ПП "А-Куб" мали реальний характер, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, мали зв'язок із господарською діяльністю позивача, тому формування позивачем податкового кредиту з ПДВ на суму 378 902 грн. на підставі належним чином оформлених податкових накладних ґрунтується на вимогах Податкового кодексу України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення від 17.06.2015 №/135/ППР-ЮО-16-08 в частині на суму 378 902 грн. також є протиправним та підлягає скасуванню з підстав, викладених вище.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п.п.1,2 3, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що є підставами для скасування цієї частини судового рішення та прийняття в цій частині нової постанови про задоволення позову

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення .

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2017р. по справі № 816/1607/17 скасувати в частині відмови у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 17.06.2015 №/135/ППР-ЮО-16-08 в частині зменшення від'ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 378 902,27 грн.

В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення - з 05.02.2018 року.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Старосуд
Судді(підпис) (підпис) М.М. Яковенко О.П. Лях