Справа № 815/6754/17
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6754/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Марчук Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місцезнаходження: 65012, АДРЕСА_1) до Управління дорожнього господарства Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22) про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі Позивач або ОСОБА_1С.) з адміністративним позовом до Управління дорожнього господарства Одеської міської ради (далі Відповідач або Управління) про визнання протиправною бездіяльності Управління дорожнього господарства Одеської міської ради щодо надання неповної публічної інформації за запитом від 26.09.2017 року та зобовязання Управління дорожнього господарства Одеської міської ради надати ОСОБА_1 повну інформацію, що запитувалась без знищення або закреслення даних в актах приймання виконання будівельних робіт за 2017 рік.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 26.09.2017 року він звернувся до Одеської міської ради з запитом про надання доступу до публічної інформації, а саме просив надати акти приймання виконаних будівельних робіт, що були профінансовані за рахунок Одеського бюджету і підписані в 2017 році в визначеному спеціальному місці для роботи з публічною інформацією. 20.10.2017 року.

Позивачу була надіслана відповідь Управління дорожнього господарства Одеської міської ради, в якій зазначено, що Відповідач є розпорядником зазначеної інформації та розпорядником бюджетних коштів, якому з бюджету міста у 2017 році на капітальні видатки передбачено та надходило фінансування. Відповідачем була надана відповідь про влаштоване спеціальне місце у приміщенні за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22, 2 поверх, кабінет 210 приймальня для роботи запитувачів з документами. При цьому Відповідачем було відмовлено у наданні повної інформації по актам приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ - 2в), мотивуючи тим, що зазначена інформація містить конфіденційну інформацію, тим самим Відповідачем надано 10 сторінок актів форми КБ - 2в в сканованому виді, в яких знищена конфіденційна інформація. Також Відповідач пославшись на рішення виконавчого комітету Одеської міської ради за № 624 від 27.10.2011 року «Про затвердження норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитами на інформацію» в якому встановлений розмір 0,45% від розміру мінімальної заробітної плати за виготовлення однієї сторінки, що складає 14.40 гривень за сторінку, тим самим виставив рахунок № 1 від 19 жовтня 2017 року для здійснення оплати витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, що становить 15062,40грн. (1046 сторінок х 14,40 вартість однієї сторінки = 15062,40 гривень).

Виходячи з наданих актів за № 1/24 (форма № КБ - 2в), № 1/1н приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2017 року підписаного між Управлінням дорожнього господарства Одеської міської ради та генпідрядником ТОВ «Дорбудінвест - ОСТ», Відповідач закреслив інформацію про поточну ціну, витрати на виконані роботи, витрати на експлуатацію машин та механізмів у тому числі заробітна плата машиністів, витрати труда на робітників - будівельників на обсяг робіт люд. - год., витрати труда робітників, що обслуговують машини, на обсяг робіт, люд. - год., також закреслена інформація про вартість виконаних робіт та витрати з початку будівництва у тому числі за звітній місяць у довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2017 рік, мотивуючи тим, що дана інформація є конфіденціальною.

Позивач не погоджується з даним висновком Відповідача, посилаючись положення частини першої статті 7 Закону № 2939-VІ, яка не передбачає можливості для суб'єктів владних повноважень відносити інформацію до конфіденційної. Такі суб'єкти можуть обмежувати доступ до інформації лише шляхом віднесення її до службової або таємної відповідно до закону.

Позивач зазначає, що Відповідач не надав аргументованої відповіді, чому запитувана інформація належить до конфіденційної інформації, а також не навів інших законних обставин відповідно до «трискладового тесту», тим самим інформація не є конфіденційною та повинна була надана у повному обсязі запитувачу. Крім того, жоден нормативно - правовий акт не відносить зазначену інформацію до конфіденційної, а отже вона є відкритою та доступною.

Позивач вважає, що запитувана інформація становить суспільний інтерес, адже є вірогідність припускати, що державні кошти, які направлені на ремонт у 2017 році були витрачені не за цільовим призначенням або по завищеній вартості.

Крім того, Позивач не погоджується з рахунком № 1 від 19.10.2017 року для здійснення оплати витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, який становить 15062,40грн., адже зазначений розрахунок суперечить Постанові Кабінету Міністрів України від 13.07.2011 року за № 740 «Про затвердження граничних норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію». Відповідно зазначеної постанові, копіювання або друк копій документів формату А4 та меншого розміру (в тому числі двосторонній друк) становить граничні норми витрат, які складають 0,1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати за виготовлення однієї сторінки. Позивач вважає, що витрати на здійснення копіювання або друк документів понад 10 аркушів, а в даному випадку 1046 сторінок, становлять 3347,2грн. тим самим виставлений рахунок Відповідачем на суму 15062,40грн. є невірним та таким, що обмежує у доступі до копіювання інформації, адже несе великий фінансовий тягар для отримувача інформації.

З наведених підстав Позивач, не погоджуючись з вищевказаними висновками Відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 09.01.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у відповідності до положень ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

23.01.2018 року від Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого, представник Відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

Відомості, згідно яких, на думку Позивача, можливо встановити на які цілі, в якому обсязі та в розмірі витрачені бюджетні кошти, були надані Відповідачем запитувачу ОСОБА_1 із знищеними (закресленими) даними в актах ф. КБ-2в, що стосуються витрат підрядника на матеріально-технічні ресурси, загально-виробничих, адміністративних витрат, прибутку, податків та зборів, передбачених законодавством України, врахованих в актах на підставі даних бухгалтерського обліку субєкта господарювання - підрядної організації ТОВ «ДОРБУДІНВЕСТ-ОСТ», зокрема відповідно до законодавства України безкоштовно 10 сторінок двох актів форми КБ-2в (№№ 1/1н, 1/2н) за квітень 2017 року за договором підряду № 2н від 23.03.2017 року, укладеним між Відповідачем та підрядною організацією ТОВ «ДОРБУДІНВЕСТ-ОСТ» на капітальний ремонт тротуару вул. ОСОБА_2 (непарна сторона на ділянці від вул. Мельницької до вул. Строганова) у м. Одесі.

Скановані копії актів за типовою формою КБ-2в (в обсязі 10 сторінок), які були надані запитувачу ОСОБА_1, містять наступну відкриту інформацію:

у вартісному виразі загальну вартість робіт по актах: 213702,80 грн. та 215750,54 грн., відповідно по актах №№1/1н, 1/2н за квітень 2017 року, що є інформацією про вартість робіт, а не витрачання бюджетних коштів, як зазначено Позивачем, в якому обсязі та розмірі;

найменування обєкта - капітальний ремонт тротуару вул. ОСОБА_2 (непарна сторона на ділянці від вул. Мельницької до вул. Строганова) у м. Одесі, що є інформацією про обєкт будівництва (предмет договору), Замовником якого виступає Відповідач;

у кількісному виразі обсяги по видах робіт за встановленими розцінками у відповідності до державних будівельних норм та правил, що є інформацією про види та обсяги робіт, які були прийняті Управлінням від підрядника та виконувалися підрядником у рамках договору (з якого матеріалу виконано покриття тротуару, площа покриття тротуару, товщина та площа основи під тротуар тощо).

При цьому, предметом договору (закупівлі) Управління з підрядною організацією ТОВ «ДОРБУДІНВЕСТ-ОСТ» є роботи в цілому по обєкту з «капітального ремонту тротуару вул. ОСОБА_2 (непарна сторона на ділянці від вул. Мельницької до вул. Строганова) у м. Одесі», а не закупівля Управлінням у підрядника окремих видів робіт та окремих будівельних матеріалів, які в свою чергу закуповуються підрядником для виконання обєкта замовлення, компенсації підряднику окремих витрат: на машини та механізми, які можуть бути як власними, так і орендованими; трудовитрат робітників будівельної організації; компенсації загальновиробничих, адміністративних витрат та кошторисного прибутку підрядної організації, що цікавлять запитувача інформації ОСОБА_1

Таким чином ОСОБА_1, як запитувачу публічної інформації щодо використання Управлінням бюджетних коштів, була надана у повному обсязі інформація, що була отримана в процесі виконання Управлінням, як суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків щодо виконання функцій Замовника робіт з капітального ремонту тротуару вул. ОСОБА_2 (непарна сторона на ділянці від вул. Мельницької до вул. Строганова) у м. Одесі за договором підряду №2н від 23 березня 2017 року, укладеному між Управлінням та підрядною організацією ТОВ «ДОРБУДІНВЕСТ-ОСТ», зокрема щодо приймання виконаних підрядною організацією обсягів робіт за твердою договірною ціною, обумовленою договором.

Інформація у розрізі окремих витрат підрядника по обєкту, про що йдеться у позові ОСОБА_1, що була знищена Управлінням в наданих сканованих копіях актів ф. КБ-2в, є інформацією (відомостями) бухгалтерського обліку підрядної організації ТОВ «ДОРБУДІНВЕСТ-ОСТ». тобто конфіденційною інформацією субєкта господарювання. що не відноситься до розпорядника публічної інформації в розумінні Закону № 2939-VI.

ТОВ «ДОРБУДІНВЕСТ-ОСТ», як і інші субєкти господарювання (підрядні організації - виконавці робіт), що є власниками, розпорядниками цієї інформації, обмежило доступ до цієї власної конфіденційної інформації, не надавши згоди на її розповсюдження та повідомило Управління листом від 19.10.2017 б/№ на лист - запит Управління від 19.10.2017 р. № 961 щодо надання (ненадання) згоди на розповсюдження (оприлюднення) актів ф. КБ-2в, які є первинними документами підрядника та складені підрядною організацією на підставі даних бухгалтерського обліку організації.

Крім того, Акти форми КБ-2в створюється підрядною організацією - виконавцем робіт на підставі даних бухгалтерського обліку підприємства та лише підписується Замовником - Управлінням після прийняття виконаних обсягів робіт за твердою договірною ціною, визначеною договором.

Розповсюдження цієї конфіденційної інформації без згоди розпорядника (власника) цієї інформації, зокрема даних бухгалтерського обліку підрядної організації, шляхом копіювання, сканування заборонено

У відповіді на запит Управлінням надані запитувачу у повному обсязі аргументовані підстави обмеження доступу до даних бухгалтерського обліку підрядника та віднесення цих відомостей до конфіденційної інформації підрядника - розпорядника цієї інформації, а не Управління, як стверджує Позивач.

Підрядна організація (виконавець робіт, послуг), як субєкт господарювання не відноситься до розпорядника інформації про використання бюджетних коштів, відповідно до Закону України № 2939-VI.

Проте, в розумінні Закону №2939- VI, розпорядником такої інформації є Управління. При цьому, в інформації, що міститься в актах ф. КБ-2в, окрім інформації, яка підпадає під ознаки відкритої інформації Управління, як розпорядника бюджетних коштів, міститься інформація бухгалтерського обліку субєкта господарювання, доступ до якої обмежується юридичною особою та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Отже, Управління як розпорядник інформації, визначений частиною першою статті 13 цього Закону № 2939-VI. який володіє конфіденційною інформацією, може поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

На підставі викладеного, Управління відносить зазначену інформацію (документи) до конфіденційної інформації, тобто інформація щодо приймання управлінням обсягів робіт та загальної суми оплати за актом за рахунок бюджетних коштів є відкритою, а інформація підрядника в розрізі витрат на матеріально-технічні ресурси, загально - виробничих, адміністративних витрат, прибутку, податків та зборів, передбачених законодавством України, та врахованих в актах на підставі даних бухгалтерського обліку субєкта господарювання є інформацією, доступ до якої обмежується задля захисту інтересів цього субєкту. Розголошення цієї інформації шляхом надання копій документів може завдати істотної шкоди цим інтересам, зокрема несанкціонованому законодавством втручанню осіб, які не наділені відповідно до Закону відповідними повноваженнями та компетенцією, повязаними зі здійсненням контрольних функцій, в фінансово-господарську діяльність субєкта.

Крім цього, твердження Позивача щодо не наведення Управлінням у відповіді на запит інших законних обставин належності запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом, відповідно до «трискладового тесту» також не відповідає дійсності, Відповідачем наводиться застосування правила «трискладового тесту» при вирішенні питання обмеження у доступі до інформації, яка для підрядника є його конфіденційною інформацією.

Враховуючи норми чинного законодавства України, а також письмову незгоду підрядних організацій щодо розповсюдження їх конфіденційної (комерційної) інформації), управління вважає обґрунтованим обмеження щодо інформації, яка викладена в первинних бухгалтерських документах - актах приймання виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-2в в розрізі витрат на матеріально-технічні, трудові ресурси, загально - виробничих, адміністративних витрат, прибутку, податків та зборів, передбачених законодавством України, та врахованих в актах на підставі даних бухгалтерського обліку субєкта господарювання, що відповідає нормам закону, які передбачені частиною другою статті 6 Закону № 2939- VI, тим самим спростовуючи ствердження ОСОБА_1, що має місце порушення його права на доступ до публічної інформації.

При цьому, інформація, що стосується приймання управлінням обсягів робіт та загальної суми оплати за актом за рахунок бюджетних коштів є відкритою для запитувачів публічної інформації, про що було повідомлено запитувача ОСОБА_1 у відповіді на запит.

Управління також не погоджується із твердженням ОСОБА_1, відносно незгоди з Рахунком № 1 від 19 жовтня 2017 року для здійснення оплати витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, який становить 15062,40 грн., адже зазначений розрахунок складений на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради за № 624 від 27.10.2011 року «Про затвердження норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитами на інформацію» і не суперечить Постанові Кабінету міністрів України від 13.07.2011 року за № 740 «Про затвердження граничних норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію»

Враховуючи вищевикладене Відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

26.09.2017 року Позивач звернувся до Одеської міської ради з запитом про надання доступу до публічної інформації, а саме просив надати акти приймання виконаних будівельних робіт, що були профінансовані за рахунок Одеського бюджету і підписані в 2017 році в визначеному спеціальному місці для роботи з публічною інформацією. 20.10.2017 року (а.с. 10).

Позивачу була надіслана відповідь Управління дорожнього господарства Одеської міської ради (а.с. 11-29), в якій зазначено, що Відповідач є розпорядником зазначеної інформації та розпорядником бюджетних коштів, якому з бюджету міста у 2017 році на капітальні видатки передбачено та надходило фінансування. У відповіді було зазначено про влаштоване спеціальне місце у приміщенні за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22, 2 поверх, кабінет 210 приймальня для роботи запитувачів з документами. При цьому Відповідачем було відмовлено у наданні повної інформації по актам приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ - 2в), мотивуючи тим, що зазначена інформація містить конфіденційну інформацію.

Разом з цим Відповідачем надано 10 сторінок актів форми КБ - 2в в сканованому виді, в яких знищена інформація про поточну ціну, витрати на виконані роботи, витрати на експлуатацію машин та механізмів у тому числі заробітна плата машиністів, витрати труда на робітників - будівельників на обсяг робіт люд. - год., витрати труда робітників, що обслуговують машини, на обсяг робіт, люд. - год., також закреслена інформація про вартість виконаних робіт та витрати з початку будівництва у тому числі за звітній місяць у довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2017 рік, мотивуючи тим, що дана інформація є конфіденціальною. (а.с. 30-40).

Також Відповідач пославшись на рішення виконавчого комітету Одеської міської ради за № 624 від 27.10.2011 року «Про затвердження норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитами на інформацію» в якому встановлений розмір 0,45% від розміру мінімальної заробітної плати за виготовлення однієї сторінки, що складає 14.40 гривень за сторінку, тим самим виставив рахунок № 1 від 19 жовтня 2017 року для здійснення оплати витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, що становить 15062,40грн. (а.с. 41).

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі врегульовано нормами Закону України «Про інформацію», Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 7 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше. Не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину. Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації», конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону. Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них. До розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією). На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов'язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

Як встановлено судом, Відповідачем надано 10 сторінок двох актів форми КБ-2в (№№ 1/1н, 1/2н) за квітень 2017 року за договором підряду № 2н від 23 березня 2017 року, укладеним між Управління та підрядною організацією ТОВ «ДОРБУДІНВЕСТ-ОСТ» на капітальний ремонт тротуару вул. ОСОБА_2 (непарна сторона на ділянці від вул. Мельницької до вул. Строганова) у м. Одесі із знищеними (закресленими) даними в актах ф. КБ-2в, що стосуються витрат підрядника на матеріально-технічні ресурси, загально - виробничих, адміністративних витрат, прибутку, податків та зборів, передбачених законодавством України, врахованих в актах на підставі даних бухгалтерського обліку субєкта господарювання - підрядної організації ТОВ «ДОРБУДІНВЕСТ-ОСТ».

Так, відповідно до п.6.4.2. «Правил визначення вартості будівництва» (ДСТУ Б Д.1.1- 1:2013), прийнятих наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 05.07.2013 № 293, чинних з 2014-01-01 на заміну ДБН Д. 1.1-1-2000 «Правил визначення вартості будівництва», при визначенні вартості виконаних обсягів робіт і проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи по об'єктах будівництва, зведення яких здійснюється за рахунок державних коштів, застосовуються примірні форми первинних облікових документів «Акт приймання виконаних будівельних робіт» (примірна форма № КБ-2в) і «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (примірна форма № КБ-3), які наведено у додатку Т та додатку У до ДСТУ Б Д.1.1-1:2013.

Відповідно до розяснення щодо особливостей застосування первинних документів в бухгалтерському обліку, що надані Міністерством фінансів України у листі від 16.02.17 р. № 31-11410-06-5/4339, акт виконаних робіт віднесено до первинної документації, тоді як документами, що підтверджують оплату (використання коштів), можуть бути платіжне доручення, розрахунковий чек, касовий чек, розрахункова квитанція, виписка з карткового рахунку, квитанція до прибуткового касового ордера тощо.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію..

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 7, 9 статті 9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій е первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Таким чином, акти приймання виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-2в не є документами, які підтверджують використання Управлінням бюджетних коштів, а документами, що підтверджують виконання підрядником робіт та прийняття їх замовником, є підставою для здійснення розрахунків за договором підряду.

Скановані копії актів за типовою формою КБ-2в (в обсязі 10 сторінок), які були надані запитувачу ОСОБА_1, містять наступну відкриту інформацію:

у вартісному виразі загальну вартість робіт по актах: 213702,80 грн. та 215750,54 грн., відповідно по актах №№1/1н, 1/2н за квітень 2017 року, що є інформацією про вартість робіт, а не витрачання бюджетних коштів, як зазначено Позивачем, в якому обсязі та розмірі;

найменування обєкта - капітальний ремонт тротуару вул. ОСОБА_2 (непарна сторона на ділянці від вул. Мельницької до вул. Строганова) у м. Одесі, що є інформацією про обєкт будівництва (предмет договору), Замовником якого виступає Відповідач;

у кількісному виразі обсяги по видах робіт за встановленими розцінками у відповідності до державних будівельних норм та правил, що є інформацією про види та обсяги робіт, які були прийняті Управлінням від підрядника та виконувалися підрядником у рамках договору (з якого матеріалу виконано покриття тротуару, площа покриття тротуару, товщина та площа основи під тротуар тощо).

При цьому, предметом договору (закупівлі) Управління з підрядною організацією ТОВ «ДОРБУДІНВЕСТ-ОСТ» є роботи в цілому по обєкту з «капітального ремонту тротуару вул. ОСОБА_2 (непарна сторона на ділянці від вул. Мельницької до вул. Строганова) у м. Одесі», а не закупівля Управлінням у підрядника окремих видів робіт та окремих будівельних матеріалів, які в свою чергу закуповуються підрядником для виконання обєкта замовлення, компенсації підряднику окремих витрат: на машини та механізми, які можуть бути як власними, так і орендованими; трудовитрат робітників будівельної організації; компенсації загальновиробничих, адміністративних витрат та кошторисного прибутку підрядної організації, що цікавлять запитувача інформації ОСОБА_1

Таким чином, Позивачу ОСОБА_1, як запитувачу публічної інформації щодо використання Управлінням бюджетних коштів, була надана інформація, що була отримана в процесі виконання Управлінням, як суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків щодо виконання функцій замовника робіт з капітального ремонту тротуару вул. ОСОБА_2 (непарна сторона на ділянці від вул. Мельницької до вул. Строганова) у м. Одесі за договорами підряду укладеноми між Управлінням та підрядною організацією ТОВ «ДОРБУДІНВЕСТ-ОСТ», зокрема щодо приймання виконаних підрядною організацією обсягів робіт за твердою договірною ціною, обумовленою договором.

Інформація у розрізі окремих витрат підрядника по обєкту що була знищена Управлінням в наданих сканованих копіях актів форми КБ-2в, є інформацією (відомостями) бухгалтерського обліку підрядної організації ТОВ «ДОРБУДІНВЕСТ-ОСТ». тобто конфіденційною інформацією субєкта господарювання, що не відноситься до розпорядника публічної інформації в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно ч.ч. 1-3, 6 ст. 36 Господарського кодексу України, відомості, що повязані з виробництвом, технологією, управлінням, фінансовою і іншою діяльністю субєкта господарювання, які не є державною таємницею, розголошування яких може заподіяти збиток інтересам субєкта господарювання, можуть бути визнані його комерційною таємницею. Склад і обєм відомостей, які складають комерційну таємницю, спосіб їх захисту визначаються субєктом господарювання відповідно до закону. Неправомірним збиранням відомостей, що становлять комерційну таємницю, вважається добування протиправним способом зазначених відомостей, якщо це завдало чи могло завдати шкоди суб'єкту господарювання. Розголошенням комерційної таємниці є ознайомлення іншої особи без згоди особи, уповноваженої на те, з відомостями, що відповідно до закону становлять комерційну таємницю, особою, якій ці відомості були довірені у встановленому порядку або стали відомі у зв'язку з виконанням службових обов'язків, якщо це завдало чи могло завдати шкоди суб'єкту господарювання. За неправомірне збирання, розголошення або використання відомостей, що є комерційною таємницею, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

З наведених підстав ТОВ «ДОРБУДІНВЕСТ-ОСТ», як і інші субєкти господарювання (підрядні організації - виконавці робіт), що є власниками, розпорядниками цієї інформації, обмежило доступ до цієї власної конфіденційної інформації, не надавши згоди на її розповсюдження та повідомили Відповідача на його листи-запити щодо надання (ненадання) згоди на розповсюдження (оприлюднення) актів ф. КБ-2в, які є первинними документами підрядника та складені підрядною організацією на підставі даних бухгалтерського обліку організації (а.с. 75-130).

Про зазначені обставини Відповідачем було повідомлено ОСОБА_1 у відповіді на запит. Розпорядником цієї інформації є підрядна організація. Акти форми КБ-2в створюється підрядною організацією - виконавцем робіт на підставі даних бухгалтерського обліку підприємства та підписується замовником - Відповідачем після прийняття виконаних обсягів робіт за твердою договірною ціною, визначеною договором, не втручаючись при цьому у господарську діяльність підрядника та не перевіряючи за якими цінами підрядником закуповуються ресурси (матеріали, машини, трудові ресурси), що відповідає вимогам пункту 6.4.3. ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, яким зокрема визначено, що за твердої договірної ціни взаєморозрахунки провадяться на підставі виконаних обсягів робіт та їх вартості, визначеної в договірній ціні та ч. 1 статті 320 Господарського кодексу України, яким визначено, що замовник має право, не втручаючись у господарську діяльність підрядника, здійснювати контроль і технічний нагляд за відповідністю обсягу, вартості і якості виконаних робіт проектам і кошторисам. Він має право перевіряти хід і якість будівельних і монтажних робіт, а також якість матеріалів, що використовуються. Орієнтиром Управлінню, як Замовнику робіт, при визначенні договірної ціни є проектна-кошторисна документація, що пройшла державну експертизу кошторисної частини та отримала висновок, при проведенні розрахунків за виконані роботи - тверда договірна ціна, що складена у відповідності з технічним завданням Замовника на будівництво (ремонт).

При цьому, в інформації, що міститься в актах ф. КБ-2в, окрім інформації, яка підпадає під ознаки відкритої інформації Управління, як розпорядника бюджетних коштів, міститься інформація бухгалтерського обліку субєкта господарювання, доступ до якої обмежується юридичною особою та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Отже, Управління як розпорядник інформації, визначений частиною першою статті 13 цього Закону № 2939-VI. який володіє конфіденційною інформацією, може поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Твердження Позивача щодо того, що Відповідач знищив інформацію про поточну ціну, витрати на виконані роботи, витрати на експлуатацію машин та механізмів, у тому числі щодо заробітної плати машиністів, трудомісткості робітників - будівельників на обсяг робіт, люд. - год., трудомісткості робітників, що обслуговують машини на обсяг робіт, люд. - год., що нібито Управлінням самостійно було прийнято рішення щодо знищення цієї інформації, мотивуючи тим, що дана інформація є його конфіденціальною інформацією, є безпідставним, оскільки у відповіді на запит Відповідачем надані запитувачу у повному обсязі аргументовані підстави обмеження доступу до даних бухгалтерського обліку підрядника та віднесення цих відомостей до конфіденційної інформації підрядника - розпорядника цієї інформації, а не до конфіденційної інформації Відповідача, як стверджує Позивач.

Інформація щодо приймання управлінням обсягів робіт та загальної суми оплати за актом за рахунок бюджетних коштів є відкритою, а інформація підрядника в розрізі витрат на матеріально-технічні ресурси, загально - виробничих, адміністративних витрат, прибутку, податків та зборів, передбачених законодавством України, та врахованих в актах на підставі даних бухгалтерського обліку субєкта господарювання є інформацією, доступ до якої обмежується самим субєктом господарювання задля захисту інтересів цього субєкту. Розголошення цієї інформації шляхом надання копій документів може завдати істотної шкоди цим інтересам, зокрема несанкціонованому законодавством втручанню осіб, які не наділені відповідно до Закону відповідними повноваженнями та компетенцією, повязаними зі здійсненням контрольних функцій, в фінансово-господарську діяльність субєкта.

Крім того, твердження Позивача щодо не наведення Управлінням у відповіді на запит інших законних обставин належності запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом, відповідно до «трискладового тесту» не відповідають дійсності.

У відповіді на запит ОСОБА_1 наводиться застосування правила «трискладового тесту» при вирішення питання обмеження у доступі до інформації, яка для підрядника є його конфіденційною інформацією.

Так першою складовою тесту було обмеження доступу до інформації для запобігання розголошенню інформації, одержаної Відповідачем конфіденційно.

Запитувачу ОСОБА_1 повідомлено, що враховуючи письмову незгоду підрядних організацій щодо розповсюдження їх конфіденційної інформації, Відповідач вважає обґрунтованим обмеження щодо інформації, яка викладена в первинних бухгалтерських документах - актах приймання виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-2в. При цьому інформація, що стосується приймання Управлінням обсягів робіт та загальної суми оплати за актом за рахунок бюджетних коштів є відкритою.

Таким чином, інформація щодо приймання управлінням обсягів робіт, відображених в актах та загальної суми оплати за актом за рахунок бюджетних коштів є відкритою, а в розрізі витрат підрядника за його бухгалтерським обліком - інформацією, доступ до якої обмежено самим субєктом господарювання.

Виходячи з цього, Відповідачем доведена відповідність обмеження доступу до запитуваної інформації, з підстав запобігання розголошенню інформації, одержаної Управлінням конфіденційно.

Другою складовою тесту є те, що розголошення цієї інформації може завдати істотної шкоди інтересам субєкта господарювання.

Згідно ч. 1 ст. 36 Господарського кодексу України, яким регулюються господарські відносини, «відомості, повязані з виробництвом, технологією, управлінням, фінансовою і іншою діяльністю субєкта господарювання, які не є державною таємницею, розголошування яких може заподіяти збиток інтересам субєкта господарювання, можуть бути визнані його комерційною таємницею. Склад і обєм відомостей, які складають комерційну таємницю, спосіб їх захисту визначаються субєктом господарювання відповідно до закону».

Крім того, частиною 6 ст. 36 Господарського кодексу України визначено, що за неправомірне збирання, розголошення або використання відомостей, що є комерційною таємницею, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.1993 р. № 611 для розпорядника інформації, що не є субєктом владних повноважень, виключення становлять наступні документи, які не становлять комерційну таємницю, зокрема:

- установчі документи, документи, що дозволяють займатися підприємницькою чи господарською діяльністю та її окремими видами;

- інформація за всіма встановленими формами державної звітності;

- дані, необхідні для перевірки обчислення і сплати податків та інших обов'язкових платежів;

- відомості про чисельність і склад працюючих, їхню заробітну плату в цілому та за професіями й посадами, а також наявність вільних робочих місць;

- документи про сплату податків і обов'язкових платежів;

- інформація про забруднення навколишнього природного середовища, недотримання безпечних умов праці, реалізацію продукції, що завдає шкоди здоров'ю, а також інші порушення законодавства України та розміри заподіяних при цьому збитків;

- документи про платоспроможність;

- відомості про участь посадових осіб підприємства в кооперативах, малих підприємствах, спілках, об'єднаннях та інших організаціях, які займаються підприємницькою діяльністю;

- відомості, що відповідно до чинного законодавства підлягають оголошенню.

При цьому, перелічені у цій постанові відомості підприємства зобов'язані подавати лише органам державної виконавчої влади, контролюючим і правоохоронним органам, іншим юридичним особам відповідно до чинного законодавства, за їх вимогою.

ОСОБА_1 не є особою, якій підприємство зобовязано надавати відомості зазначені у вказаній постанові.

Статтею 862 Цивільного Кодексу України, визначено, що «якщо сторона у договорі підряду внаслідок виконання договору одержала від другої сторони інформацію про нові рішення і технічні знання, у тому числі й такі, що не захищаються законом, а також відомості, що можуть розглядатися як комерційна таємниця, вона не має права повідомляти їх іншим особам без згоди другої сторони».

Запитувана інформація, відповідно до пункту першого частини першої статті 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є конфіденційною, доступ до якої обмежено підрядною організацією - субєктом господарювання, оскільки міститься у первинних документах бухгалтерського обліку організації, на підставі яких складаються зведені облікові документи.

Зазначена інформація (документи) віднесені до компетенції, повязаної зі здійсненням контрольних функцій Державною аудиторською службою України, що є центральним органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю, правоохоронними органами, Державною фіскальною службою тощо та які використовуються ними лише для здійснення контролю, перевіряються ними при здійсненні ними своїх повноважень, визначених законами та на підставі яких приймаються відповідні рішення.

При цьому, суспільний інтерес до цієї інформації не можна ототожнювати з повноваженнями контрольних функцій, передбачених відповідними законами.

Копії первинних документів бухгалтерського обліку, в тому числі акти приймання виконаних будівельних робіт, можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законом.

Розголошення Відповідачем конфіденційної (комерційної) інформації субєкта господарювання без його згоди (бажання), яка стала відома управлінню через виконання підписаних сторонами договорів підряду може нанести істотну шкоду конкуренції, репутації та економічному стану субєкта господарювання, зокрема через несанкціоноване законодавством втручання в фінансово-господарську діяльність субєкта осіб, які не наділені відповідними повноваженнями та компетенцією, повязаними зі здійсненням контрольних функцій

Виходячи з цього, Відповідачем доведена можливість завдання істотної шкоди інтересам субєктам господарювання (підрядним організаціям - виконавцям робіт) через розголошенню інформації, одержаної Управлінням конфіденційно.

Третьою складовою тесту є те, що шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Згідно статті 2 зазначеного Закону, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообовязкового державного соціального страхування, бюджетних установах і субєктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю субєктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового7 аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Орган державного фінансового контролю:

1) здійснює державний фінансовий контроль та контроль за:

- виконанням функцій з управління обєктами державної власності;

- цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів;

- цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії;

- достовірністю визначення потреби в бюджетних коштах при складанні планових бюджетних показників;

- відповідністю взятих бюджетних зобовязань розпорядниками бюджетних коштів відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі);

- веденням бухгалтерського обліку, а також складанням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету;

- станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів;

- усуненням виявлених недоліків і порушень;

2) розробляє пропозиції щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому;

3) вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб;

4) здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на нього Кабінетом Міністрів України.

Орган державного фінансового контролю розглядає листи, заяви і скарги громадян про факти порушення законодавства з фінансових питань. Звернення, в яких повідомляється про крадіжки, розтрати, недостачі, інші правопорушення, негайно пересилаються правоохоронним органам для прийняття рішення згідно з законодавством.

Виходячи з викладеного, та з норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» виключне право щодо отримання (вилучення) первинних бухгалтерських документів, а також їх копій як в підконтрольній установі, так й у субєкта господарювання належить лише відповідним органам, якими приймаються відповідні рішення у межах їх повноважень, передбачених законами.

З огляду на це, обмеження запитувача публічної інформації в доступі та розповсюдженні інформації (первинних документів бухгалтерського обліку) є таким, що переслідує законні цілі, тобто вимагає від обєкта контролю, а також контролюючого органу, на якого державою відповідно до закону покладені повноваження щодо здійснення контролю за цими відомостями, дотримання відповідних законів для винесення обґрунтованого рішення.

Інформація, надання якої вимагав Позивач, може бути використана з метою, що суперечить принципам здорової економічної конкуренції.

Шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні та це обмеження не перешкоджає демократичному функціонуванню суспільства, тому що контроль за цією інформацією для винесення обґрунтованого рішення покладено лише на контролюючі органи.

Таким чином суд дійшов висновку, що Управління дорожнього господарства Одеської міської ради при наданні відповіді на запит ОСОБА_1, не порушувало його права та законні інтереси та не вчиняло бездіяльності щодо надання неповної публічної інформації, а надавало акти виконаних робіт, у тій частині, в якій їх поширення дозволено підприємствами-підрядниками, і яка дає змогу перевірити напрями та економічну обґрунтованість витрачання бюджетних коштів, у звязку з чим запит Позивача було задоволено в обсязі, що відповідає визначеному самим Позивачем суспільному інтересу до публічної інформації, надання якої було предметом запиту.

Стосовно непогодження Позивача з рахунком № 1 від 19.10.2017 року для здійснення оплати витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, який становить 15062,40 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 «Про доступ до публічної інформації» обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

З наведених підстав, якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, надається його копія, з якої вилучено таку інформацію.

Постановою Кабінету Міністрів України № 740 від 13.07.2011 року «Про затвердження граничних норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію» передбачено, що граничні норми витрат за копіювання або друк копій документів будь-якого формату, якщо в документах поряд з відкритою інформацією міститься інформація з обмеженим доступом, що потребує її відокремлення, приховування тощо (в тому числі двосторонній друк), складають від 0,3 до 0,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати за виготовлення однієї сторінки.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року встановлена мінімальна заробітна плата у розмірі 3200грн.

Таким чином станом на 01.01.2017 року встановлена межа від 9,60 грн. до 16,00 грн. за один аркуш (3200х0,3%= 9,60; 3200x0,5%=16,00 грн.).

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №624 від 27.10.2011р. «Про затвердження норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитами на інформацію» встановлено норми витрат на копіювання або друк копій документів будь-якого формату, якщо в документах поряд з відкритою інформацією міститься інформація з обмеженим доступом, що потребує її відокремлення, приховування тощо (в тому числі двосторонній друк) в розмірі 0,45 % від розміру мінімальної заробітної плати за виготовлення однієї сторінки. З 01.01.2017 року розмір складає 14,40 грн. за сторінку (3200х0,45%=14,40), що не суперечить Постанові Кабінету Міністрів України № 740 від 13.07.2011 року.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що твердження Позивача щодо невірно виставленого Управлінням Рахунку №1 від 19.10.2017 року для відшкодування фактичних витрат на копіювання документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом, не знайшли свого підтвердження.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління дорожнього господарства Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії слід відмовити.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову повністю, судові витрати сплачені Позивачем не стягується за рахунок бюджетних асигнувань з Управління дорожнього господарства Одеської міської ради.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місцезнаходження: 65012, АДРЕСА_1) до Управління дорожнього господарства Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22) про визнання протиправною бездіяльності Управління дорожнього господарства Одеської міської ради щодо надання неповної публічної інформації за запитом від 26.09.2017 року та зобовязання Управління дорожнього господарства Одеської міської ради надати ОСОБА_1 повну інформацію, що запитувалась без знищення або закреслення даних в актах приймання виконання будівельних робіт за 2017 рік - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук.

.