Справа № 819/1066/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/12186/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання Торкот Д. О.;

представника позивача ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року в справі № 819/1066/17 (головуюча суддя Подлісна І. М., м. Тернопіль) за позовом ОСОБА_2 до Тернопільської міської виборчої комісії Тернопільської області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2017 року Тернопільським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_2 до Тернопільської міської виборчої комісії Тернопільської області про визнання протиправною та скасування постанови Тернопільської міської виборчої комісії Тернопільської області від 26 червня 2017 року № 1 «Про організацію перевірки отриманих матеріалів на підтримку пропозиції про відкликання депутата Тернопільської міської ради ОСОБА_2 за народною ініціативою» (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що процедура відкликання за народною ініціативою депутата Тернопільської міської ради ОСОБА_2 відбулася з порушенням вимог ст.ст. 37-38 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», що в свою чергу призвело до порушення прав позивача та зумовило його звернення до суду.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Також зазначено, що приймаючи рішення про організацію перевірки отриманих матеріалів на підтримку пропозиції про відкликання позивача за народною ініціативою відповідач діяв всупереч, з перевищенням своїх повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією України, Закону України «Про місцеві вибори», Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та Закону України «Про Держаний реєстр виборців», та в оскаржуваній постанові суд не надав належної правової оцінки всім фактичним даним, які мають значення для вирішення справи.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримала та просить таку задовольнити.

Представник відпровідача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що ОСОБА_2 є діючим депутатом Тернопільської міської ради 6 скликання від ВО «Свобода».

26 червня 2017 року відбулось засідання Тернопільської міської виборчої комісії, щодо організації проведення перевірки отриманих матеріалів на підтримку пропозиції про відкликання за народною ініціативою депутата Тернопільської міської ради ОСОБА_2, оформлене протоколом № 1.

Відповідно до вказаного протоколу, за результатами голосування прийнято рішення по питанню внесення пропозиції про відкликання за народною ініціативою в т.ч. депутата Тернопільської міської ради ОСОБА_2 та затверджено кількісний та персональний склад ініціативної групи і визначено офіційного представника ініціативної групи.

Також встановлено, що 26 червня 2017 року Тернопільською міською виборчою комісією прийнята постанова №1 «Про організацію перевірки отриманих матеріалів на підтримку пропозиції про відкликання депутата Тернопільської міської ради ОСОБА_2 за народною ініціативою».

Відповідно до постанови прийнято рішення організувати та провести перевірку отриманих матеріалів на підтримку пропозиції про відкликання депутата Тернопільської міської ради ОСОБА_2 за народною ініціативою, а саме дотримання вимог статей 38-40 цього Закону України «Про статус місцевих рад» при ініціюванні відкликання депутата місцевої ради за народною ініціативою, правильність оформлення підписних листів, кількість підписів, що встановлена частиною першою статті 40 цього Закону, а також із залученням органів ведення Державного реєстру виборців здійснити перевірку достовірності відомостей про громадян, що містяться в підписних листах, та із залученням правоохоронних органів - вибіркову перевірку їхніх підписів (не менше 10 відсотків від загальної кількості) протягом двадцяти днів з дня отримання матеріалів, тобто до 07 липня 2017 року; доручити голові, а у разі його відсутності - заступнику голови, а у разі відсутності голови та його заступника - секретарю Тернопільської міської виборчої комісії направити письмове звернення до органу ведення Державного реєстру виборців з проханням здійснити перевірку достовірності відомостей про громадян, що містяться в підписних листах, та повідомити про результати перевірки Тернопільську міську виборчу комісію до 05 липня 2017 року, а також повідомити в цей же строк, чи були виборцями Тернопільської міської ради у багатомандатному виборчому окрузі учасники зборів виборців 24 травня 2017 року станом на день проведення зборів згідно переліку їх учасників, долучивши їх ксерокопії та попередивши керівника органу ведення Державного реєстру виборців про недопустимість розголошення персональних даних про осіб, що містяться в підписних листах та переліку учасників зборів; доручити голові, а у разі його відсутності - заступнику голови, а у разі відсутності голови та його заступника - секретарю Тернопільської міської виборчої комісії направити письмове звернення до Тернопільського міського відділу поліції ГУ НП в Тернопільській області з проханням здійснити перевірку достовірності відомостей підписів громадян, що містяться в підписних листах, (не менше 10 відсотків від загальної кількості) до 05 липня 2017 року, долучивши їх ксерокопії та попередивши керівника Тернопільського міського відділу поліції про недопустимість розголошення персональних даних про осіб, що містяться в підписних листах; уповноважити членів комісії ОСОБА_3, ОСОБА_4 здійснити перевірку достовірності відомостей про громадян, що містяться в підписних листах разом з органом ведення Державного реєстру виборців; уповноважити членів комісії ОСОБА_5, ОСОБА_6 здійснити перевірку достовірності відомостей підписів громадян, що містяться в підписних листах, (не менше 10 відсотків від загальної кількості) разом з працівниками міського відділу поліції ГУ НП в Тернопільській області.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 року № 93-IV (надалі Закон - № 93-IV) депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 93-IV повноваження депутата місцевої ради припиняються достроково за наявності перелічених підстав, засвідчених офіційними документами, без прийняття рішення відповідної ради у разі його відкликання виборцями у встановленому цим Законом порядку.

Водночас, згідно частини другої статті 10 Закону № 93-IV депутат місцевої ради, який не виправдав довір'я виборців, може бути в будь-який час відкликаний ними у встановленому цим Законом порядку.

Процедура відкликання депутата місцевої ради за народною ініціативою визначено розділом V Закону № 93-IV.

Щодо повноважень відповідача в даній процедурі, то згідно із частиною першою статті 41 Закону № 93-IV після завершення збирання підписів, але не пізніше дня закінчення строку збору підписів, передбаченого частиною другої статті 40 цього Закону, заповнені підписні листи збираються офіційним представником ініціативної групи, прошиваються та скріплюються підписами офіційного представника та не менше трьох членів ініціативної групи із зазначенням кількості зібраних підписів та не пізніш як на другий день разом з протоколом зборів виборців, що утворили відповідну ініціативну групу, передаються до відповідної територіальної виборчої комісії.

Згідно частини другої статті 41 Закону № 93-IV голова, а у разі його відсутності - заступник голови, а у разі відсутності голови та його заступника - секретар територіальної виборчої комісії, не пізніше наступного дня з дня отримання підписних листів та протоколу зборів виборців, скликає засідання комісії для організації перевірки отриманих матеріалів. На цьому засіданні територіальна виборча комісія перевіряє дотримання вимог статей 38-40 цього Закону при ініціюванні відкликання депутата місцевої ради за народною ініціативою, правильність оформлення підписних листів, кількість підписів, що встановлена частиною першою статті 40 цього Закону, а також із залученням органів ведення Державного реєстру виборців здійснює перевірку достовірності відомостей про громадян, що містяться в підписних листах, та із залученням правоохоронних органів - вибіркову перевірку їхніх підписів (не менше 10 відсотків від загальної кількості) у такі строки: у разі відкликання депутата сільської, селищної, міської (міста районного значення) ради - протягом десяти днів з дня отримання матеріалів.

Отже, власне на виконання вищевказаних норм Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» відповідачем прийнята постанова від 26 червня 2017 року № 1 «Про організацію перевірки отриманих матеріалів на підтримку пропозиції про відкликання депутата Тернопільської міської ради ОСОБА_2 за народною ініціативою».

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні від 25.11.1997 року №6-зп вказав, що стаття 55 Конституції України не визначає, які саме рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади і місцевого самоврядування чи посадових і службових осіб можуть бути оскаржені, і встановлює принцип, відповідно до якого в суді можуть оскаржуватися будь-які рішення, дії та бездіяльність.

Разом з тим, Конституційний Суд України у зазначеному вище рішенні вказав, що частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що рішення, дія чи бездіяльність порушують або обмежують права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (чинного на момент винесення оскаржуваного судового рішення, далі КАС України) позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України (чинного на момент винесення оскаржуваного судового рішення), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

За вимогами пункту 1 частини другої статті 17 КАС України (чинного на момент винесення оскаржуваного судового рішення) компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Невід'ємною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків, та інакше кажучи, порушення впливають на можливість реалізації особою законного права чи впливають на виникнення додаткового обов'язку.

З урахуванням наведеного, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, однак оспорювані дії або бездіяльність повинні бути юридично значимими, тобто мати безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відтак, у розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів, з чого вбачається, що право на судовий захист не є абсолютним. Для того, щоб особі було надано судовий захист, суд має встановити, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Згідно з вищевказаними нормами права, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. Відтак, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, що й було зроблено судом першої інстанції.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року в справі № 819/1066/17 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_7
судді ОСОБА_8
ОСОБА_9
Повне судове рішення складено 06 лютого 2018 року.