Справа № 750/13521/17
Суддя: Литвиненко І. В.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/310/18

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2018 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого судді Литвиненко І.В.,
за участі секретаря - Юрченко І.В,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

14.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії та просить:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії, починаючи з 16.11.2016 року, виходячи з 74% його грошового забезпечення з якого сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди, премії, виплачених позивачу у березні 2009 року та серпні 2010 року та компенсації за невикористану відпустку, виплачену у жовтні 2010 року, згідно довідки Академії Державної пенітенціарної служби від 19.10.2017 року № 316.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Головним управлінням ПФУ в Чернігівській області 02.10.2010 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 74 % грошового забезпечення згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-Х1І (далі - Закон № 2262) без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди, премії, виплачених позивачу у березні 2009 року та серпні 2010 року та компенсації за невикористану відпустку, виплачену у жовтні 2010 року, отриманих протягом 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

04.09.2017 року позивач звернулася із заявою до Головного управління ПФУ в Чернігівській області в якій просила здійснити перерахунок та виплату їй пенсії, виходячи з 53% її грошового забезпечення з якого сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення, згідно довідки військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 15.03.2016 року № 249 та грошового атестату серії ЗУ №026575.

15.09.2017 року Головне управління ПФУ в Чернігівській області своїм листом повідомило позивача про те, що у задоволенні її заяви від 04.09.2017 року їй відмовлено, оскільки додаткові види грошового забезпечення, які не є щомісячними, а також ті, що мають компенсаційний характер не входять до грошового забезпечення.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон № 2262-ХІІ) пенсії особам офіцерського складу та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно із частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Системний аналіз наведених законодавчих норм дає суду підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, грошова винагорода та премія з урахуванням надбавки за безперервну службу, які виплачено позивачу, і з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року-страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислюється пенсія.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Оскільки з матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди, премії підтверджується довідкою Академії Державної пенітенціарної служби від 19.10.2017 року № 316 у відповідача не було підстав для відмови позивачеві у включенні їх до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію позивача, вказаних видів виплат, а отже, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню.
У задоволенні позову в частині врахування до грошового забезпечення позивача компенсації за невикористану відпустку слід відмовити, оскільки з виплаченої позивачу компенсації за невикористану відпустку сплата страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не сплачувались, що підтверджується довідкою Академії Державної пенітенціарної служби від 19.10.2017 року № 316.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином суд доходить висновку, що сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд,
в и р і ш и в:

позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) пенсії, починаючи з 16.11.2016 року, виходячи з 74% його грошового забезпечення з якого сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди та премії згідно довідки Академії Державної пенітенціарної служби від 19.10.2017 року № 316.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (місцезнаходження: вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст.. 295 КАС України.
Суддя І.В. Литвиненко