Справа № 310/6132/17
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/6132/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ГРПП №4 Бердянського ВП ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до поліцейського ГРПП №4 Бердянського ВП ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов, в якому вказав, що 31.08.2017 року о 10 год. 20 хв. він керував мопедом «Kanuni Diablo», рухаючись по Західному проспекту в м. Бердянську в напрямку центру міста. На спуску пр. Західного під знаком «зупинка заборонена» його наздогнали патрульні поліцейські, один із яких представився як ОСОБА_2 Причину зупинки пояснили тим, що він керування мопедом без мотошлема. На прохання поліцейського предявити реєстраційні документи та права він предявив талон, який видав продавець при продажі мопеда та паспорт. Відповідач склав постанову за керування мопедом без реєстрації та водійського посвідчення. Вважає, що мопед не підлягає реєстрації, оскільки не експлуатується на дорогах державного значення та не є механічним транспортним засобом відповідно до п. 1.10 ПДР України. Водійське посвідчення категорії «А1» потрібно для мотоцикла з обємом двигуна від 50 до 125 см. куб., а на для управління його мопедом з обємом двигуна 49,9 см. куб. На нього накладено стягнення у розмірі 510 грн. за порушення п. 2.1. «А» та п. 2.1. «б» ПДР України. Йому не розяснили його права, не надали можливості ознайомитись з доказами та з текстом постанови, тому він відмовився підписувати постанову. Після чого відповідач склав ще одну постанову за порушення пунктів 2.3 «г» та 2.1 «ґ» ПДР України у звязку з відсутністю полісу обовязкового страхування, встановивши штраф в розмірі 425 грн. Копії цих постанов він отримав тільки 04.09.2017 року у Бердянському відділі поліції. Вважає звинувачення його у скоєні адміністративних правопорушень безпідставними, оскаржувані постанови незаконними. Працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу, проте вона не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, а саме за адресою: вул. Грецька, 3, м. Бердянськ, Запорізька область, проте відповідач закону не дотримався, а розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу чим суттєво порушив його права. Розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу відповідач не дав йому можливості скористатися правами передбаченими ст. 268 КУПАП у повному обсязі. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу унеможливлює виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи. Відразу після висловлення звинувачень відповідач на місці виніс постанову без будь-якої підготовки до розгляду справи, без оголошення особи яка розглядає справу, без оголошення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи чим порушено вимоги ст. ст. 278, 279 КУпАП. Вважає, що факт володіння та користування мопедом до набрання чинності змін у законодавстві у відношенні щодо мопедів не повинні поширюватись вимоги, яких не було у ПДР України на час придбання мопеда (було придбано у 2009 року як немеханічний транспортний засіб), бо в іншому випадку це є порушення конституційного принципу неприпустимості зворотної дії законів та інших НПА у часі, закріпленого ст. 58 Конституції України. На час придбання мопеда він як покупець мав знати, що купує механічний транспортний засіб, який він повинен зареєструвати та отримати водійське посвідчення відповідної категорії. Вказав, що постанова КМУ №1029 від 26.09.2011 року суперечить ст. 22 Конституції України, бо звужує зміст та обсяг прав і свобод постанови КМУ №1306 від 10.10.2001 року, в якій було задекларовано право громадян керувати мопедом не маючи водійського посвідчення. Його право користуватися мопедом не може бути реалізовано в повному обсязі у звязку з винесенням постанови КМУ №1029, оскільки одержання водійського посвідчення платне, і це суттєво погіршує його становище в суспільстві, тому ці вимоги не повинні поширюватись особисто на нього. Зауважив, що ЗУ «Про дорожній рух» не містить вимог щодо користування мотошоломами при керуванні мопедом. Страхові компанії не оформлюють поліси ОСАГО на мопеди, що не зареєстровані, тому його мопед не підлягає страхуванню. В постановах є недостовірна інформація, а саме вказано місце вчинення правопорушення по Мелітопольському шосе, 65-б в м. Бердянську, однак зупинка його транспортного засобу та складання постанови здійснювались по пр. Західному. Вважає вимоги відповідача незаконними, накладені штрафи неправомірними, процедура притягнення до відповідальності такою, що не відповідає вимогам закону. Просив визнати протиправною та скасувати постанови в справі про адміністративні правопорушення серія БР №811547 та серія БР №811548 від 31.08.2017 року за відсутності складу адміністративних правопорушень, стягнути з державного бюджету на користь позивача усі документально підтверджені судові витрати, повязані із судовим процесом.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

У постанові №811547 від 31.08.2017 року зазначено, що ОСОБА_1 31.08.2017 року о 10 годині 10 хвилин в м. Бердянську по пр. Мелітопольське шосе,65А керував мопедом «Kanuni Diablo» не зареєстрованим у встановленому законом порядку та не маючи посвідчення водія взагалі, порушивши вимоги 2.1.2.1 (б) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, яке передбачено ст. 126 ч. 1 та ч. 2 КУпАП (а.с.31).

Крім того, із копії постанови №811548 від 31.08.2017 року, яка була надана суду позивачем вбачається, що ОСОБА_1 31.08.2017 року о 10 годині 20 хвилин в м. Бердянську по пр. Мелітопольське шосе,65А керував мопедом «Kanuni Diablo» не будучи застебнутим мотошоломом і не маючи при собі полісу обовязкового страхування наземних транспортних засобів. Які пункти правил дорожнього руху порушив ОСОБА_1 із копії постанови неможливо розібрати, оскільки вона надана суду в поганій якості, а на неодноразові запити суду оригінал зазначеної постанови не було надано. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 5 КУпАП та за ст. 126 КУпАП, але із-за поганої копії постанови прочитати за якою частиною ст. 126 притягнуто до відповідальності позивача прочитати неможливо.

Стаття 126 передбачає, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 121 ч. 5 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 36 КУпАП передбачає, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Із оскаржуваних постанов видно, що справи про адміністративні правопорушення за обома постановами розглядалися відповідачем одночасно, оскільки він у постанові №811547 посилається на ст. 36 КУпАП і обєднує їх в одне провадження, але в порушення ч. 2 ст. 36 КУпАП відповідачем стягнення накладено за кожне правопорушення окремо. Крім того, приймаючи рішення у постанові №811547 про обєднання справ в одне провадження, відповідач не врахував, що постанова №811548, ще не була прийнята, про що свідчить її порядковий номер.

Притягуючи позивача до адміністративної відповідальності за керував мопедом «Kanuni Diablo» не зареєстрованим у встановленому законом порядку по ч. 1 та ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідач не врахував, що за такий вид правопорушення зазначеною статтею не передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем не зазначено в постановах та не надано суду докази на підтвердження обставини на які він посилається в постановах про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів правомірності прийнятих ним рішень, суд приходить до висновку, що оскаржувані постанови підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 241-246,255,295,297 КАС України, ст.ст. 36,121,126, 251 КпАП України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського ГРПП №4 Бердянського ВП ОСОБА_2 серії БР №811547 від 31 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського ГРПП №4 Бердянського ВП ОСОБА_2 серії БР №811548 від 31 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя