Справа № 241/1548/17
Суддя: Демочко Д. О.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Повний текст)

30.01.2018 року

Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Хоружому Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Маріуполя Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2017 року позивач звернувся до суду з адміністративною позовною заявою до Управління патрульної поліції м. Маріуполя Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою серії АР № 873932 від 17.11.2017 року інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Маріуполі ДПП лейтенантом поліції (прізвище, ім'я, по батькові в постанові зазначено нерозбірливим почерком), його визнано винним в порушенні ПДР України, а саме в тому, що 17.11.2017 року о 18 годині 50 хвилин в Центральному районі м. Маріуполя на перехресті вул. Митрополитської та вул.. Купріна, біля буд. 35, він, керуючи автомобілем, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, а саме червоний, чим порушив п.п.8.7.3 «е», а також при перевірці документів ОСОБА_1 не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п.п. 2.1.г. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 та ч.2 ст. 122 КУпАП.

З даною постановою він не згоден та пояснив, що 17.11.2017 року він, керуючи транспортним засобом TOYOTA AVENSIS, д.н.з. АН 7040КС, рухався у Центральному районі міста Маріуполя по вулиці Митрополитській в західному напрямку міста. Проїзна частина дороги по вулиці Митрополитській в своєму складі має по дві смуги дорожнього руху в обох напрямках. Зважаючи на те, що йому потрібно було виконати поворот праворуч, він здійснював рух крайньою правою смугою дорожнього руху. Під'їжджаючи до т-образного перехрестя з вулицею Купріна, зупинився на заборонений сигнал світлофора та увімкнув покажчик правого повороту. Ліворуч від нього (крайня ліва смуга дорожнього руху в супутньому напрямку) перед світлофором зупинилась великогабаритна вантажівка з причепом, яка мала намір здійснити поворот ліворуч. Безпечний інтервал між його транспортним засобом та вантажівкою був мінімальний. З метою уникнення пошкодження свого транспортного засобу під час виконання повороту ліворуч вантажівкою, він вимушений був зайняти місце на смузі проїзної частини дороги якомога праворуч. Але впритул до правого краю проїзної частини дороги зупинитись не міг через те, що праворуч проводились дорожні роботи.

Далі, відповідно до п. 16.8 ПДР України він виїхав на перехрестя проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух (зелений сигнал світлофора). Завершаючи маневр, виїхав з перехрестя у наміченому напрямку. Після цього, з автомобіля патрульної поліції, що рухався позаду нього, пролунала вимога зупинитися, що він і зробив.

Не згоден він також, що його визнано винним в адміністративному правопорушенні передбаченому ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки поліцейський не заявляв вимогу падати йому для перевірки поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1 мав при собі.

До того ж, позивач зазначає, що ним було пропущено строк звернення до суду, оскільки з 18 листопада 2017 року по 27 листопада 2017 року він перебував на робочому місці та не міг залишити місце роботи.

Отже, у своїх позовних вимогах просить скасувати постанову серії АР № 873932 від 17.11.2017 винесену інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції (прізвище, ім'я, по батькові в постанові зазначено нерозбірливим почерком) та поновити строк для оскарження зазначеної постанови.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача, що діє на підставі довіреності, у судове засідання також не зявився, однак надав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти задоволення позову та зазначив, що під час патрулювання 17.11.2017 року інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 в Центральному районі м. Маріуполя на перехресті вул. Митрополитьскої та вул. Купріна близько 19 год. 50 хв., було помічено транспортний засіб TOYOTA AVENSIS, д.н.з. НОМЕР_1, який проїхав на забороняючий сигнал світлофора червоного кольору, після чого на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» був зупинений поліцейським.

Вказане правопорушення було зафіксоване на відео реєстратор встановлений в службовому автомобілі. У файлі 09420008 на 36 секунді запису вбачається автомобіль, який прямує до вказаного перехрестя, на якому вже стоїть у лівому ряді автобус марки Богдан та вже горить червоне світло. При цьому водій виїжджає на перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора, що можливо встановити с того, що водій вже проїхав розмітку 1.12 (Стоп-лінія), з 48 секунди відео. На вказаному відео також можливо встановити автомобіль позивача та самого позивача, який виходить з авто після зупинки.

Інспектор підійшов до водія автомобіля, представився належним чином, довів водію суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропонував йому пред'явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На вимогу інспектора щодо пред'явлення зазначених документів водія, яким виявився ОСОБА_1, було надано не в повному обсязі, а саме водій відмовився надавати поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Чим вчинив правопорушення передбачене за ч.І ст. 126 КУпАП. Вказані обставини зафіксовані на нагрудний реєстратор патрульного. Отже, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз'яснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268, 287-289, 307-308 КУпАП, ОСОБА_2 виніс, на місці вчинення правопорушення, відносно гр ОСОБА_1, постанову за ч. 2 ст. 122, ч.І ст. 126 КУпАП.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач зазначив, що ним було пропущено строк звернення до суду, оскільки з 18 листопада 2017 року по 27 листопада 2017 року він перебував на робочому місці та не міг залишити місце роботи, про що надав довідку(а.с.8), а 28.11.2017 року після укладення договору про надання правової допомоги (а.с.6) одразу звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

При таких обставинах, суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив строк звернення до суду з позовом, а тому вважає можливим його поновити.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та обєктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою інспектора роти №3 батальйону УПП в м. Маріуполі ДПП лейтенанта поліції (прізвище, ім'я, по батькові в постанові зазначено нерозбірливим почерком) серії АР № 873932 від 17.11.2017 року, позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2. та ст. 126 ч. 1 КУпАП з накладенням на нього штрафу в розмірі 425 гривень за те, що того ж числа о 18 годині 50 хвилин в Центральному районі м. Маріуполя на перехресті вул. Митрополитської та вул.. Купріна, біля буд. 35, він, керуючи автомобілем, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, а саме червоний, чим порушив п.п.8.7.3 «е», а також при перевірці документів ОСОБА_1 не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п.п. 2.1.г. ПДР (а.с. 7).

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

А, частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З відтвореного у судовому засіданні відеозапису, зробленого відеореєстратором, встановленим в службовому автомобілі та нагрудним реєстратором патрульного, вбачається, що водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, проїхав на забороняючий сигнал світлофора червоного кольору, після чого був зупинений поліцейським, який запропонував йому пред'явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому, полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивачем предявлено не було.

Позивачем не надано суду доказів порушення інспекторами поліції вимог закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови, співробітник патрульної поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, у звязку з чим підстави для скасування постанови відсутні, а позовні вимоги суд вважає необґрунтованими і отже такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 77, 90, 205, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 122 ч.2, ст.126 ч.1, ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3) до Управління патрульної поліції м. Маріуполя Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Маріуполь Донецької області вул. Макара Мазая буд. 16)про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено 02.02.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.О. Демочко