Справа № 334/4071/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2018 року справа № 334/4071/17 провадження №2-а/334/426/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.,

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя

на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30 жовтня 2017 року (суддя Гнатюк О.М.) у справі №334/4071/17 (провадження №2-а/334/426/17) за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення судді у відставці з дня звільнення у відставку та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, а саме з 05.08.2015р. з урахуванням вже отриманих сум.

Підставами позову визначено наступне.

Позивач має статус суддя у відставці та з 05.08.2015р. перебуває на обліку у відповідача як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Розмір щомісячного довічного грошового утримання був визначений відповідачем виходячи із розміру суддівської винагороди. За позицією позивача, при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання відповідач зобов'язаний врахувати і матеріальну допомогу на оздоровлення, яка передбачена Законом України «Про судоустрій і статус суддів» та яка фактично виплачувалась позивачу. 03.05.2017р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання до якої долучено довідку апеляційного суду Запорізької області від 24.04.2017р., в якій відображена сума матеріальної допомоги на оздоровлення. Відповідачем відмовлено у задоволенні заяви з посиланням на те, що розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснено у відповідності до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Вказані обставини стали підставою звернення з позовом до суду.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30 жовтня 2017 року позов задоволено у повному обсязі. Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність відмови відповідачем у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з огляду на та те, що матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, передбачена спеціальним Законом та входить до складу фонду оплати праці.

Не погодившись з постановою суду, Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці було правомірно здійснено виходячи із розміру суддівської винагороди, до складу якої не входить матеріальна допомога на оздоровлення, у зв'язку з чим така допомога не може прийматися до уваги при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання. Крім цього, заявник апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції безпідставно зобов'язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з дати його призначення - 05.08.2015р. З цього приводу відповідач вказує на те, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці було розраховане виходячи із наданої позивачем довідки, в яку не була включена сума матеріальної допомоги на оздоровлення. Довідку, в якій відображена суму матеріальної допомоги на оздоровлення, була надана позивачем лише 03.05.2017р., у зв'язку з чим підстав для врахування вказаної виплати для обчислення грошового утримання судді у відставці з 05.08.2015р. не існує.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що з лютого 1984 року по 05 серпня 2015 року ОСОБА_1 працювала на посаді судді апеляційного суду Запорізької області та наказом про звільнення від 05 серпня 2015 року, який видано на підставі постанови Верховної Ради України №636 від 16 липня 2015 року «Про звільнення суддів», її було звільнено з посади судді у зв'язку з відставкою.

З 05.08.2015р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Запоріжжя та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VІ.

Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці розраховано виходячи із розміру суддівської винагороди, який зазначено у довідці, виданої апеляційним судом Запорізької області.

03.05.2017р. ОСОБА_1 звернулася до УПФУ із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання до якої долучено довідку апеляційного суду Запорізької області від 24.04.2017р., в якій, поряд із складовими суддівської винагороди, відображена сума матеріальної допомоги на оздоровлення (1/12 матеріальної допомоги - 1466,67грн.).

Згідно з листом № 07-40/32 від 24 квітня 2017 року апеляційний суд Запорізької області повідомив УПФУ у Дніпровському районі м. Запоріжжя про те, що у довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (Додаток 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду) було враховано суддівську винагороду, яка складається з посадового окладу, надбавки доплати за вислугу років, доплати за перебування на адміністративній посаді, доплати за науковий ступень, доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», при наданні судді щорічної оплачуваної відпустки, виплачується суддівська винагорода та допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу, на яку відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» нараховується ЄСВ. Тому, з метою перерахунку призначеного довічного грошового утримання суддям, уточнюють раніше надані довідки з урахуванням 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення, з віднесенням цієї суми до п.5 Додатку 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду.

На свою заяву від 03.05.2017р. ОСОБА_1 отримала лист від 15.05.2017р. №386/р/1, яким УПФУ відмовило у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з посиланням на те, що розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснено у відповідності до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VІ, виходячи із розміру суддівської винагороди, складові якої визначено ст..133 Закону.

Вказані обставини стали підставою звернення ОСОБА_1 з позовом до суду.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції встановлено, що фактично предметом спору у цій справі є наявність чи відсутність у позивача права на розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, яка передбачена Законом та яку фактично отримував позивач під час роботи на посаді судді.

Позиція відповідача у спірних правовідносинах фактично полягає у тому, що розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється виходячи із розміру суддівської винагороди, складові якої визначено ст..133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VІ. Оскільки, матеріальна допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди, то вона не може враховуватися при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання.

З такою позицією відповідача суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VІ (у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015р. №192-VІІІ, яка діяла на час призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно із ч.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно із абз. 2 п. 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VІІІ, в інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Таким чином, Закон №2453-VІ та Закон №1402-VІІІ по різному визначають розмір щомісячного довічного грошового утримання, а саме Закон №2453-VІ визначав розмір щомісячного довічного грошового утримання по відношенню до грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а Закон №1402-VІІІ визначає розмір щомісячного довічного грошового утримання по відношенню до суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому, положення Закон №1402-VІІІ, який набрав чинності з 30.09.2016р., застосовується до суддів, які йдуть у відставку після набрання чинності цим Законом.

Отже, на час призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання (05.08.2015р.) його розмір визначався Законом №2453-VІ, який, як зазначено вище, визначав розмір такого грошового утримання по відношенню до грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. При цьому, Закон №2453-VІ (у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015р. №192-VІІІ) містив у собі таке поняття як «суддівська винагорода» (ст..133 Закону), але цей Закон не пов'язував розмір щомісячного довічного грошового утримання з розміром суддівської винагороди.

На думку суду апеляційної інстанції поняття «грошове утримання судді» не є тотожнім поняттю «суддівська винагорода». Хоча Законом №2453-VІ і не визначено складових грошового утримання судді, на відміну від складових суддівської винагороди, але із положень вказаного Закону можливо дійти висновку про те, що поняття «грошове утримання» є більш ширшим поняттям, ніж «суддівська винагорода». Так, з огляду на Закон №2453-VІ вбачається, що суддівська винагорода (ст..133 Закону) та матеріальна допомога на оздоровлення (ст..134 Закону) віднесенні до Розділу ІХ «Забезпечення суддів». Тобто, з урахуванням положень Закону №2453-VІ, забезпечення судді не обмежується лише його суддівською винагородою, а отже поняття «грошове утримання» є більш ширшим поняттям, ніж «суддівська винагорода».

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість позиції відповідача про те, що розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється виходячи виключно із розміру суддівської винагороди.

Крім цього, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, її виплата передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення суддів, і вона виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто, матеріальна допомога на оздоровлення належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат, а відповідно входить до структури заробітної плати, а отже, у спірному випадку, повинна бути врахована відповідачем при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утриманні судді у відставці.

В той же час, суд першої інстанції, зобов'язавши відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з часу його призначення, тобто з 05.08.2015р., не врахував наступного.

Так, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці було розраховане виходячи із наданої позивачем довідки, в яку не була включена сума матеріальної допомоги на оздоровлення, що не заперечується останнім та підтверджено листом апеляційного суду Запорізької області №07-40/32 від 24 квітня 2017 року.

Довідку, в якій відображена суму матеріальної допомоги на оздоровлення, була надана позивачем до УПФУ лише 03.05.2017р.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про те, що до 03.05.2017р. УПФУ не було відомо про таку складову грошового утримання судді, як матеріальна допомога на оздоровлення та її розмір, а отже у відповідача не існувало підстав для врахування вказаної виплати для обчислення грошового утримання судді у відставці з 05.08.2015р., у зв'язку з чим неможливо стверджувати про неправомірність дій відповідача при розрахунку довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з 05.08.2017р.

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення в частині дати, з якої слід зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, зазначивши те, що такий перерахунок має бути здійснений з 03.05.2017р.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 327, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30 жовтня 2017 року у справі №334/4071/17 (провадження №2-а/334/426/17), в частині визначеної дати, з якої слід зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 - змінити, зазначивши те, що такий перерахунок повинен бути здійснений з 03.05.2017р.

В іншій частині Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30 жовтня 2017 року у справі №334/4071/17 (провадження №2-а/334/426/17) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню, у касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк