Справа № 815/499/18
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/499/18

Справа № 815/499/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши матеріали заяви Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛЬБЕРТ» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, -

встановив:

6 лютого 2018 року о 14 год. 11 хв. до Одеського окружного адміністративного суду подано заяву Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛЬБЕРТ» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна відповідача згідно рішення заявника від 06.02.2018 року.

Ухвалою суду від 06.02.2018 року зазначену заяву залишено без руху, заявнику встановлено строк для усунення недоліків заяви до 07.02.2018 року до 10 год. 00 хв. шляхом подання до суду у кількості примірників (в т.ч. для відповідача):

- письмового фактичного та правового обґрунтування позиції заявника щодо строку звернення з даною заявою;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, а саме, що відповідач вже втретє не допускає посадових осіб до перевірки;

Зазначену ухвалу суду отримано заявником 06.02.2018 року, про що свідчить розписка представника заявника.

07.02.2018 року через канцелярію суду заявником подано клопотання від 07.02.2018 року про відкриття провадження за заявою ГУ ДФС в Одеській області, до якого в одному примірнику додані документи на виконання ухвали суду від 06.02.2018 року.

Тобто, ухвала суду від 06.02.2018 року заявником виконана частково – заявником до суду подані документи на виконання ухвали суду від 06.02.2018 року без примірника цих документів для відповідача.

Крім того, щодо письмового фактичного та правового обґрунтування позиції заявника щодо строку звернення з даною заявою, у клопотанні від 07.02.2018 року заявником зазначено наступне, зокрема:

«…Відповідно ст. 94 розділу ІІ Податкового кодексу України та враховуючи аналогічні вимоги, що містить у собі «Порядок застосування адміністративного арешту майна платника податків», затверджений наказом Міністерства фінансів України № 632 від 14.07.2017 року

п. 1 розділу ІІ «Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків» - Арешт майна платника податків – є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов’язків, в визначених законом.

п. 2 розділу ІІ «Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків» - Рішення про застосування арешту майна платника податків та рішення про накладання арешту при тимчасовому затриманні майна приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу.

п. 1 розділу IV «Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків» - Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин визначених розділом ІІІ цього порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків відповідного підрозділу, який в межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

На підставі вказаного звернення, керівником ГУ ДФС в Одеській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «ТАЛЬБЕРТ» (код за ЄДРПОУ 408667992) від 06.02.2018 року (час прийняття « 11» год. « 40» хв.).

Саме з цього моменту, з моменту прийняття рішення керівником, податковий орган має право звернутися до суду з заявою.

Відповідно до п. 2 ст. 283 КАС України, заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленим цим Кодексом…

Враховуючи наведену норму, підставою для звернення до суду, стало саме рішення керівника податкового органу, без прийняття якого, у податкового органу були відсутні підстави для звернення до суду, як вже зазначалось, рішення було прийнято та підписано 06.02.2018 року о 11:40, тобто граничним строком звернення до суду було 07.02.2018 року о 11:40…».

Дослідивши позицію заявника щодо строку звернення до суду з даною заявою, суд дійшов висновку що вона є помилковою, такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства, які регулюють дане питання, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КАС України, зокрема, заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Згідно пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п. 94.6 ст. 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Так, згідно п. 1 Розділу ІІІ Порядку № 632 арешт майна може бути застосовано, якщо з’ясовується одна з таких обставин:

1) платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;

2) фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

3) платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

4) відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих в установленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;

5) відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов'язковою відповідно до Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;

6) платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;

7) платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу;

8) платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Порядоку № 632 за наявності однієї з наведених обставин керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Порядок застосування арешту майна визначений Розділом ІV Порядку № 632.

Так, згідно п.п. 1, 2 Розділу ІV Порядку № 632 керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 1) відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 2).

Обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин.

У такому разі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

З аналізу вищенаведених положень КАС України, ПК України та Порядку № 632 вбачається, що законодавець відрізняє обставини та підстави для застосування адміністративного арешту майна платника податків та для звернення до суду із відповідною заявою.

Тобто, обставинами, що зумовили дане звернення до суду, – є обставини, за яких застосовується арешт майна, а рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків – є підставою звернення до суду.

Згідно змісту заяви та доданих до неї документів, обставинами, що зумовили дане звернення до суду є – відмова відповідача від проведення фактичної перевірки, про що заявником 05.02.2018 року об 11 год. 48 хв. складено акт про не допуск до перевірки № 121/15-32-13-06.

Особливості обчислення процесуальних строків в окремих категоріях адміністративних справ встановлені ст. 270 КАС України.

Так, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 270 КАС України на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу.

Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами.

Тобто, відповідно до ч. 2 ст. 283 КАС України, граничним строком подання заяви про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків є – 06.02.2018 року 11 год. 48 хв. включно.

Дана заява подана 06.02.2018 року о 14 год. 11 хв., тобто після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 283 КАС України.

Частиною 5 статті 270 КАС України встановлено, що днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.

Як вбачається з наведеної норми ч. 5 ст. 270 КАС України в частині залишення позовної заяви без розгляду, поданої після закінчення встановлених строків, вона є для судді зобов’язальною та безальтернативною.

Враховуючи та на підставі наведеного, суд вважає за необхідне залишити без розгляду дану заяву Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛЬБЕРТ» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Враховуючи та на підставі наведеного, керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 270, 283, 294, 295, Розділом VІІ Перехідних положень КАС України, суд -

ухвалив:

Заяву Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛЬБЕРТ» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, – залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України, та у строк, встановлений ст. 283 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.Г. Цховребова