Справа № 826/20142/16
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

17 січня 2018 року 12:42 № 826/20142/16
Окружний адміністративний суд м.Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Васильченко І.П., суддів: Вєкуа Н.Г., Федорчука А.Б., при секретарі судового засідання Ксендзові А.С. розглянув у судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до відповідача Державної архітектурно-будівельної інспекції України
третя особа: ОСОБА_2
про скасування постанови,

за участю представників сторін:
позивач: Тесля М.І.;
від позивача: Овчаренко І.С.;
від відповідача: Вільгельм А.Д.;
від третьої особи: ОСОБА_3 .

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 17 січня 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз`яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа: ОСОБА_2 , в якому просить скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 23.06.2016 р. № 164/16/10126-12/2306/02/2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 2 ч. 3 п. 8 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 65 250,00 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 03.01.2017 р. суддею Келебердою В.І. відкрито провадження у справі.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 01.11.2017 р. справу прийнято до свого провадження суддею Васильченко І.П.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він не є ані замовником будівництва, ані підрядником з будівництва жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а тому не має жодного відношення до будівництва за вказаною адресою, що є підставою для визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування.
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, оскільки порушення у сфері містобудівної діяльності позивачем не було допущено, а висновки відповідача є помилковими.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки позивачем здійснювалися будівельні роботи з будівництва житлового будинку за відповідною адресою, чим порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Представник третьої особи в судовому засіданні просив позов задовольнити. Зазначив, що висновок відповідача про те, що ФОП ОСОБА_1 виступав в якості генерального підрядника з будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 , зроблений на підставі поданої ОСОБА_2 декларації про початок виконання будівельних робіт, не відповідає дійсності. Згадана відповідачем декларація не була прийнята Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві, підтвердженням чого є лист від 31.05.2016 р. № 10/26-40/3105/10. Походження копії договору на виконання будівельних робіт із ФОП ОСОБА_1 з будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 їй не відомо. Будівельні роботи за вказаною адресою не проводилися та будь-які документи щодо виконання таких робіт ні ОСОБА_2 , ні ФОП ОСОБА_1 не складалися.
Генеральним підрядником з будівництва вказаного житлового будинку є ТОВ «Крейн Групп», про що вказано у повторно поданій ОСОБА_2 декларації про початок виконання будівельних робіт. Під час проведення перевірки перевіряючі не вимагали оригіналів жодних документів та не перевіряли, чи дійсно виконувалися позивачем будівельні роботи.
Розглянувши наявні у справі документи та матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

23.06.2016 р. Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві на підставі акту перевірки від 08.06.2016 р. та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 08.06.2016 р. прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 164/16/10126-12/2306/02/2, якою ФОП ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 2 ч. 3 п. 8 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 65 250,00 грн.
Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що позивач виконує будівельні роботи з відхиленням від проекту на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 , а саме: мансарда зроблена з відхиленням від проектних рішень (змінена конфігурація), чим порушив вимоги ст.27 абз. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність».
Позивач, вважаючи дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 р. N 294 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. N 408) затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (надалі Положення N 294), яким визначено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Відповідно до п.п. 2, 3 названого Положення Держархбудінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Основним завданням Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, зокрема:
здійснення в межах повноважень, визначених законом, державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт;
здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), під час провадження ними містобудівної діяльності;
виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві у визначених законодавством випадках.
Відповідно до п.п. 2, 3, 5 п. 4 Положення N 294 Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань:
- проводить перевірки: відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

- видає обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт; усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності об`єктами нагляду; усунення порушень ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками;

- складає акти перевірок, протоколи про вчинення правопорушень, розглядає справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та справи про адміністративні правопорушення із прийняттям відповідних рішень, накладає штрафи відповідно до закону.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначено Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. N 553 (надалі Порядок N 553).

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;

2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;

3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (п. 5 вказаного Порядку).

Відповідно до п. 7 Порядку N 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю;

вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом;

звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року N 3038-VI (надалі - Закон N 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Таким чином, до повноважень Державної архітектурно-будівельної інспекції України належить проведення позапланових перевірок, зокрема, на підставі звернень фізичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі звернення гр. ОСОБА_2 вх. № 10/26-П-0206/4 від 02.06.2016 р. у період з 02.06.2016 р. до 08.06.2016 р., посадовою особою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві проведено позапланову перевірку дотримання гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_4 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті з будівництва житлового будинку на АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки встановлено, що згідно з даними Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів та сертифікатів, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві видала замовникам будівництва гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 дозвіл на виконання підготовчих робіт від 30.09.2010 р. № 2210 Пд/С.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.12.2012 р. № 5157 власником земельної ділянки є гр. ОСОБА_2 .

Категорія складності зазначеної будівлі III на підставі класу наслідків такого об`єкта будівництва відповідно до ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва».

Під час перевірки, надано проект на будівництво житлового будинку на АДРЕСА_1 , розроблений фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 у серпні 2013 року для замовника будівництва - гр. ОСОБА_9 - містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки від 08.09.2010 № 009-334, довідка про категорію складності, договір на здійснення авторського нагляду, договір генпідряду на зазначений об`єкт будівництва. Проект розроблений TOB «Український архітектурно-будівельний центр» у 2011 році для попереднього замовника будівництва гр. ОСОБА_10 , технічний паспорт на об`єкт будівництва, розроблений TOB «Інвест Сістем менеджмент», державний акт на право власності на земельну ділянку 16.04.2009 ЯЖ№ 920106.

Гр. ОСОБА_11 розпочато будівельні роботи з будівництва нового будинку на АДРЕСА_1 без отримання декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

ФОП ОСОБА_4 передав замовнику будівництва гр. ОСОБА_12 проект з порушенням вимог п. 8 Містобудівних умов, а саме: поверховість житлового будинку обмежується чотирма поверхами, але запроектовано чотири поверхи плюс мансардний поверх.

Відповідно до п. В. 9 обов`язкового Додатку В ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» при визначенні поверховості надземної частини будинку до кількості поверхів включають усі надземні поверхи (включаючи мансардний).

Відповідно до п. 2.13 ДБН В.2.2-15-2005 при зовнішніх входах до житлових будинків слід передбачати тамбури глибиною не менше 1,4 м, але у визначеному проекті глибина тамбуру складає 1,2 м.

У проекті не враховані санітарно-епідеміологічні вимоги відповідно до п. 3.1 ДБН В.2.2-15-2005, пожежні вимоги відповідно до п. 4.1 ДБН В.2.2-15-2005, вимоги щодо електропостачання, електрообладнання, електроосвітлення відповідно до п. 5.38 ДБН В.2.2-15-2005, вимоги щодо систем зв`язку та сигналізації відповідно до п. 5.45 ДБН В.2.2-15-2005, вимоги щодо енергозбереження відповідно до пп. 6.1, 6,9 ДБН В.2.2-15-2005.

У проекті відображені вимоги до водопостачання та каналізації без урахування вимог п. 5.13 ДБН В.2.2-15-2005, вимоги до опалення, вентиляція і кондиціонування, без урахування вимог п. 5.23 ДБН В.2.2-15-2005, чим порушено вимоги абз. 2 ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Виходячи із наведеного, відповідач дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 виконав будівельні роботи з будівництва житлового будинку на АДРЕСА_1 без отримання декларації про початок будівельних робіт, чим порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також, відповідач дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 виконав будівельні роботи з відхиленням від проекту, а саме: мансарда збудована з відхиленням від проектних рішень, чим порушено вимоги абз. 4 ст. 27 Закону України «Про архітектурну діяльність».

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08.06.2016 р., видано припис від 08.06.2016 р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, та складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 08.06.2016р., які супровідним листом були від 09.06.2016 р. № 10/26-3/0906/02/2/Пд направленні на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням.

На підставі вищевказаних документів, ФОП ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 65 250,00 грн., про що винесено постанову № 164/16/10/26-12/2306/02.

Однак, суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення сторін, не може погодитися з такими висновками відповідача, про що вважає за необхідне зазначити наступне.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" визначено Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. N 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. N 735) (надалі Порядок N 244).

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", розглядаються такими органами державного архітектурно-будівельного контролю:

1) виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

2) структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;

3) Держархбудінспекцією.

Штрафи накладаються на суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - суб`єкти містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (п. 3 цього Порядку).

Згідно із п.п. 16, 17 Порядку N 244 справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Справа може розглядатися за участю суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.

Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Пунктом 19 Порядку N 244 визначено, що доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб`єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби - на підставі пояснень суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

Пунктами 20, 21 Порядку N 244 визначено, що посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з`ясовує:

1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

3) чи сповіщено суб`єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи;

4) чи витребувані необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання (за наявності) суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або інших осіб, що беруть участь у справі.

Посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов`язана з`ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб`єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із абз. 11 п. 7 та п. 9 Порядку N 553 під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Пунктом 13 цього Порядку передбачено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Таким чином, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана за три дні до проведення перевірки повідомити суб`єкта містобудування про перевірку. В той же час, на посадову особу органу державного архітектурно-будівельного контролю покладається обов`язок щодо з`ясування всіх обставин, необхідних для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, зокрема, отримання необхідних доказів, пояснень щодо вини суб`єкта містобудування тощо, за результатами чого складається акт перевірки, в якому викладаються висновки щодо наявності чи відсутності порушень останнього.

Як вбачається з матеріалів справи, посадова особа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві не вчинила жодних дій аби якимось чином поінформувати ФОП ОСОБА_1 про проведення відносно нього позапланової перевірки, пред`явити йому службове посвідчення та направлення на перевірку.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів отримання позивачем акту перевірки та винесених на його підставі припису та протоколу про вчинення правопорушення, оскільки конверт із вказаними документами повернувся без вручення адресату.

Як зазначає позивач, про накладення на нього штрафу, він дізнався із відкритого виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваної постанови ВП № 52576704 від 01.12.2016 р.

Окрім того, згаданий відповідачем договір генпідряду на будівництво житлового будинку на АДРЕСА_1 від 16.03.2012 позивач не підписував та, з його слів та пояснень представника третьої особи, жодних договірних відносин із ОСОБА_11 ніколи не мав. Підпис на копії цього договору не є підписом ФОП ОСОБА_1 (зразок підпису ФОП ОСОБА_1 міститься на нотаріально засвідченій довіреності його представника у даній справі (а.с. 22)). ФОП ОСОБА_1 не брав на себе жодних зобов`язань з будівництва будинку по АДРЕСА_1 , та відповідно, не виконував жодних робіт із його будівництва.

Даний факт підтверджується також поясненнями представника третьої особи у даній справі, яка є замовником будівництва. В цих поясненнях прямо вказується, що ФОП ОСОБА_1 не укладав договору генпідряду на будівництво житлового будинку на АДРЕСА_1 від 16.03.2012 та не виконував жодних робіт з будівництва будинку по АДРЕСА_1 .

Більш того, ФОП ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець 10.01.2013 р., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 09.04.2013 р. Тому, він не міг укласти 16.03.2012 р. як фізична особа-підприємець згаданий відповідачем договір, оскільки на дату підписання цього договору статусу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не мав.

Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Стаття 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На підтвердження факту існування договору підряду між замовником будівництва - ОСОБА_11 та ФОП ОСОБА_1 представником відповідача надано копію письмового договору генпідряду на будівництво житлового будинку на АДРЕСА_1 від 16.03.2012 р, на якому зі сторони ФОП ОСОБА_1 поставлено підпис. Однак, наведене заперечується позивачем, оскільки вказаний підпис йому не належить.

Отже, позивач не вчиняв жодних дій спрямованих на укладання такого договору генпідряду на будівництво будинку та на його виконання, а тому відповідно до статті 207, 638 та 639 ЦК України такий договір не може вважатись укладеним ФОП ОСОБА_1 та не може спричиняти для нього жодних юридичних наслідків.

Однак, приймаючи постанову від 23.06.2016 р. № 164/16/10126-12/2306/02/2 про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідач не з`ясував чи дійсно здійснювалися будівельні роботи ФОП ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14 жовтня 1994 року N 208/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб`єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень - у розмірі сорока п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Виходячи із системного аналізу фактичних обставин справи та наявних в матеріалах доказів, беручи до уваги пояснення позивача та третьої особи, а саме, що ФОП ОСОБА_1 не здійснював будівельних робіт на АДРЕСА_1 , що відповідачем спростовано належними доказами не було, відповідно постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 23.06.2016 р. № 164/16/10126-12/2306/02/2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 2 ч. 3 п. 8 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 65 250,00 грн. суд визначає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході судового розгляду не довів обґрунтованість своїх висновків і правомірності прийнятого на їх підставі рішення, що є підставою для висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв`язку із задоволенням позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 23.06.2016 р. № 164/16/10126-12/2306/02/2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 652,50 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (бульвар Лесі Українки, 26, м.Київ, 01133).

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.П.Васильченко

Судді: Н.Г.Вєкуа

А.Б.Федорчук

Повний текст судового рішення складено та підписано 25.01.2018 р.