Справа № 2-а-554/10/2270/10
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА
02.02.2018 Київ К/9901/1087/17 2-а-554/10/2270/10
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року у справі № 2-а-554/10/2270/10 за позовом Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому до Військової частини НОМЕР_1 про звернення стягнення на активи в рахунок погашення податкового боргу,

в с т а н о в и в:
Державна податкова інспекція у місті Хмельницькому звернулася до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про звернення стягнення на активи в рахунок погашення податкового боргу.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року заяву Військової частини НОМЕР_1 про поворот виконання судового рішення у справі відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовлено. Визнано неповажними причини пропуску Військовою частиною НОМЕР_1 строку на апеляційне оскарження ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Військова частина НОМЕР_1 14 грудня 2017 року звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Також, заявником до касаційної скарги було додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій відповідач в обґрунтування поважності причин пропуску строку посилається на відсутність у кошторисі, затвердженому для Військової частини НОМЕР_1 на 2017 рік, коштів на сплату судового збору.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2017 року касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VІІІ, у зв`язку з тим, що причини, вказані відповідачем у заяві про поновлення пропущеного строку визнані судом неповажними, та надано строк, протягом якого особа має вказати інші причини та надати належні докази на їх підтвердження.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, внесено зміни до КАС України, шляхом викладення його в іншій редакції.

Відповідно до положень частини третьої статті 3 КАС України, що діє з 15 грудня 2017 року провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до Закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 12 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2017 року заявником на адресу суду направлено заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій зазначено аналогічні підстави вказані відповідачем при зверненні останнім 14 грудня 2017 року зі скаргою до суду касаційної інстанції. При цьому доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем послідовних та регулярних дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України з серпня 2017 року по грудень 2017 року, суду не надано.

За змістом пункту 4 частини першої статті 333 КАС України (в редакції від 03 жовтня 2017 року, яка є чинною на дату розгляду судом заяви про поновлення строку на касаційне оскарження) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Доводи Військової частини НОМЕР_1 про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень зводяться до того, що у кошторисі, затвердженому для Військової частини НОМЕР_1 на 2017 рік, станом на 03 серпня 2017 року за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні видатки» на залишку рахувалось сума 160,00грн., тому відповідач не мав можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у даній справі та з дотриманням процесуального стоку звернутися до суду з касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано копії листів від 18 серпня 2017 року №350/491/316 та від 08 грудня 2017 року № 350/491/607 про необхідність виділення коштів для сплати судового збору, копію виписки по рахунках Військової частини НОМЕР_1 станом на 08 грудня 2017 року, копію довідки про зміни в кошторисі Військової частини НОМЕР_1 на 2017 рік.

Разом з тим, наведені відповідачем у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведені положення КАС України (в редакції від 03 жовтня 2017 року, чинній на дату вчинення судом процесуальної дії) кореспондують положенням статті 13 КАС України (в редакції, яка була чинною на дату звернення до суду з касаційною скаргою).

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України (в редакції від 03 жовтня 2017 року, яка є чинною на дату розгляду судом заяви про поновлення строку касаційного оскарження) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Відсутність необхідної суми коштів для сплати судового збору, з огляду на обмежене фінансування, може бути причиною, що ускладнює здійснення сплати судового збору за подання касаційної скарги, втім не надає права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 133 КАС України (в редакції від 03 жовтня 2017 року, яка є чинною на дату розгляду судом заяви про поновлення строку касаційного оскарження) передбачено, що особам, які беруть участь у справі, надано право звертатися до суду з клопотаннями про зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк за наявності певних обставин.

З аналізу вказаної статті вбачається, що Військова частина НОМЕР_1 мала право, в межах встановленого законодавством строку на касаційне оскарження, звернутися до суду касаційної інстанції зі скаргою та з клопотаннями про зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат.

Проте, відповідачем не було порушено питання щодо реалізації даної норми.

Також, суд зазначає, Військова частина НОМЕР_1 є державним органом, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, та має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, наведені відповідачем у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження підстави (недостатній рівень фінансування видатків на сплату судового збору у 2017 році), не можуть бути об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку.

З огляду на те, що наведені Військовою частиною НОМЕР_1 причини пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року визнані неповажними, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 333 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 333, 355, 359 КАС України, суд -

у х в а л и в:
Відмовити Військовій частині НОМЕР_1 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року у справі № 2-а-554/10/2270/10 за позовом Державної податкової інспекції у мсті Хмельницькому до Військової частини НОМЕР_1 про звернення стягнення на активи в рахунок погашення податкового боргу.

Відмовити Військовій частині НОМЕР_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року у справі № 2-а-554/102270/17 за позовом Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому до Військової частини НОМЕР_1 про звернення стягнення на активи в рахунок погашення податкового боргу.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач В.В. Хохуляк

Судді Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна