Справа № 826/4632/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 січня 2018 року № 826/4632/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

суддів Григоровича П.О., Смолія І.В.,

при секретарі судового засідання Борсуковській А.О.,

за участю представників сторін:

представників позивача: Колісніченко О.Л., Потопальської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - позивач) до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав на те, що відповідач в порушення вимог пункту 52.1 статті 52 Податкового кодексу України не надав позивачу податкову консультацію з питань практичного використання унормування подання звітів та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, викладеного у запиті позивача від 28.10.2016 року №15638/15.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

З наданих відповідачем до суду письмових заперечень на позовну заяву вбачається, що останній не погоджується з заявленими позовними вимогами, просить відмовити у їх задоволенні.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивачів, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалі справи вбачається, що позивач з метою вирішення неоднозначної ситуації, що склалася із звітуванням та сплатою податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, розташоване у Шевченківському районі м.Києва, листом від 28.10.2016 року №15638/15 звернувся до відповідача за отриманням письмової індивідуальної податкової консультації щодо практичного виконання норм Податкового кодексу України.

Листом від 06.01.2017 року №205/6/99-99-12-03-05-15 відповідач повідомив заявника, що на аналогічний запит надана відповідь листом Офісу великих платників податків ДФС від 12.09.2016 року №3101/10/28-10-41-05-15.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо ненадання податкової консультації на запит платника податку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Підпунктом 191.1.28 пункту 191.1 статті 191 Податкового кодексу України визначено, що надають консультації відповідно до цього Кодексу, законодавства з питань сплати єдиного внеску та інформаційно-довідкові послуги з питань оподаткування й іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 52.1 статті 52 Податкового кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2 статті 52 Податкового кодексу України).

За вибором платника податків консультація надається в усній або письмовій формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов'язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства (пункт 52.3 статті 52 Податкового кодексу України).

Приписами пункту 52.5 статті 52 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

Водночас, платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду (пункт 53.3 статті 53 Податкового кодексу України).

З огляду на викладені законодавчі положення вбачається, що податкова консультація надається контролюючими органами у межах їхньої компетенції з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган, виходячи з норм або змісту відповідного податку чи збору.

Виходячи з системного аналізу зазначених норм, дослідженню підлягають обставини щодо: поставлених у зверненні платника про надання податкової консультації питань; викладених у податковій консультації відповідей; відповідність зазначених у податковій консультації висновків нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Досліджуючи запит від 28.10.2016 року №15638/15, суд вважає, що він відповідає формі та вимогам пункту 52.1 статті 52 Податкового кодексу України, а позивач просить надати консультацію з питання, що належить до компетенції відповідача.

Відповідно до Академічного тлумачного словника, консультація це порада фахівця з якого-небудь питання. Оскільки лист відповідача 06.01.2017 року №205/6/99-99-12-03-05-15 не містить поради по суті поставленого запитання позивача, він не є податковою консультацією, а є фактично відповіддю в рамках Закону України «Про звернення громадян».

Індивідуальна податкова консультація не може складатись лише з послідовного цитування нормативних актів і не містити остаточних та чітких висновків. Тобто, індивідуальна податкова консультація не повинна сама по собі давати привід для подвійного тлумачення зазначеного в тексті консультації.

Так, зокрема, Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 01.06.2010 року №781/11/13-10 (п.1.1) стосовно індивідуальних правових актів зазначив, «Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами».

Отже, рекомендація стосовно конкретної ситуації, що виникла у певному податковому періоді у платника податків має чітко зазначатись в тексті індивідуальної податкової консультації.

Таким чином, відповідач не виконав свій обов'язок щодо надання податкової консультації, що передбачений статтею 52 Податкового кодексу України.

Відтак, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом зобов'язання Державної фіскальної служби України надати позивачу податкову консультацію на від 28.10.2016 року №15638/15.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки останнім безпідставно заявлено вимогу до відповідача в частині назви податкової консультації, яку фактично ще позивачу надано не було.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо ненадання індивідуальної податкової консультації на запит державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 28.10.2016 року №15638/15.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України надати індивідуальну податкову консультацію на запит державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 28.10.2016 року №15638/15.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () сплачений ним судовий збір у розмірі 1600,00 (одна тисяча шістсот) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України ().

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів.

Головуючий суддя Є.В. Аблов

Судді П.О. Григорович

І.В. Смолій