Справа № 461/2405/17
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/7910/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Богдан А.О.

представника відповідача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний Люкс», ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2017 року в справі №461/2405/17 за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний Люкс», ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс», про скасування ухвали та рішення (суддя І інстанції Мисько Х.М., місце ухвалення: м. Львів, дата складення повного тексту рішення суду І інстанції: 07.06.2017),

встановив:

У квітні 2017 року Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний Люкс» (надалі ОСББ «Елітниий-Люкс»), ОСОБА_3, ОСОБА_4 (надалі позивачі) звернулися в суд з позовом до Львівської міської ради (надалі відповідач, ЛМР), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс» (надалі ТзОВ «Резерв Плюс»), в якому просили: визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради №1449 від 26 грудня року «Про надання ТзОВ «Резерв Плюс» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Лемківській, 9»; визнати протиправним та скасувати рішення Узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради, що оформлене протоколом №30 від 03 березня 2017 року, яким погоджено межі між земельними ділянками на вул. Лемківській, 9 та вул. Лемківській, 9-а по лінії 3-Й (акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки від 2017 року, виконаний ПП «Леополіс-клуб») відповідно до ухвали міської ради від 26 грудня 2016 року №1449 «Про надання ТзОВ «ОСОБА_5 плюс» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Лемківській, 9» та постанови Галицького районного суду м. Львова від 04 листопада 2016 року у справі №461/5651/16-а.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачами подана апеляційна скарга, в якій зазначають, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просять постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Вказують, зокрема, що судом не враховано, що ЛМР надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку, цільове призначення якої не відповідає тому, під які будівлі така ділянка виділяється; передача земельної ділянки в користування ТзОВ «ОСОБА_5 плюс» без затвердження детального плану території призведе до порушення прав власників житлових квартир в будинках по вул. Лемківській 9 та 9а; суд вийшов за межі позовних вимог, встановивши обставини, які не є предметом спору у даній справі, а саме незаконність будівництва житлових будинків по вул. Лемківській 9 та 9а; вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність необхідності погоджувати межі земельної ділянки по вул. Лемківській 9 та 9а.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши доводи апелянта та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд дійшов переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується наступне.

ТзОВ «Резерв Плюс» придбало у ТзОВ «Торговий дім «ГЕОСИСТЕМИ» нежитлові будівлі, позначені на плані земельної ділянки під літ. Д-1, И-1, Е-5,Є-5, В-1, Б-1, що розташовані у м. Львові на вул. Лемківській, 9 на підставі договорів купівлі - продажу від 12.02.2014 року з реєстровими номерами 87, 88, 89. Оскільки «Резерв Плюс» є власником об'єктів нерухомості, які розташовані на вказаній земельній ділянці, відтак, до товариства перейшло право користування земельною ділянкою. Площа та межі земельної ділянки за адресою: м. Львів, вул. Лемківська, 9 визначені в установленому законом порядку, земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі, їй присвоєно кадастровий № :03:001:0036.

ТзОВ «Резерв Плюс» 22.03.2016 року, як фактичний користувач земельної ділянки за адресою: м. Львів, вул. Лемківська, 9, звернулось до Львівської міської ради із заявою (клопотанням) (зареєстрованим Львівською міською радою №2-5904/АП-Ф-2403) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та на зміну цільового призначення земельної ділянки на вул. Лемківській, 9 у м Львові, площею 1,4804 га для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та об'єктів громадського призначення.

За результатами розгляду поданого ТзОВ «Резерв Плюс» клопотання, 26.12.2016 року Львівською міською радою прийнято Ухвалу № 1449 «Про надання ТзОВ «Резерв Плюс» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Лемківській, 9», якою надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс» дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,4804 га (у тому числі площею 0,1945 га у межах червоних ліній) на вул. Лемківській, 9 (кадастровий номер :03:001:0036) для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та обєктів громадського призначення за рахунок земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення (з подальшим переведенням їх до земель житлової та громадської забудови) за функцією використання землі комерції).

Вважаючи зазначену вище ухвалу ЛМР протиправною, оскільки така порушує їхні права, позивачі звернулися з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Положеннями п.п. а, в ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

За змістом п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Частинами 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

В силу приписів ч. 1ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Крім цього, в п.п. 1-6, 10-11 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено порядок звернення для одержання в користування земельної ділянки, строки розгляду такого звернення органом місцевого самоврядування та підстави для прийняття рішення про надання ділянки в користування відповідному субєкту.

Так, нормами ч.ч. 1, 2 ст. 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

У ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу зазначено, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то у разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Аналогічна за змістом норма передбачена ст. 377 Цивільного кодексу України.

Судами встановлено, що у ТзОВ «Резерв Плюс» виникло право користування земельною ділянкою площею 1,4804 га по вул. Лемківській 9 на підставі договорів купівлі - продажу від 12.02.2014 року з реєстровими номерами 87, 88, 89, що стало приводом для звернення до відповідача з заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі, їй присвоєно кадастровий № :03:001:0036.

Відповідно до ч. 3 ст.123 ЗК України підставою відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб повинна відповідати плану зонування або детального плану території, а у разі відсутності плану зонування або детального плану території така передача (надання) земельних ділянок забороняється.

Судами досліджено, що відповідно до Плану зонування Шевченківського району м. Львова, (який є складовою частиною Плану зонування території міста Львова, розроблений на основі рішень генплану міста, затверджений ухвалою Львівської міської ради від 21.05.2015 року №4657 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території м. Львова (зонінг). Том 1. Частина 4, 5. Залізничний та Шевченківський райони»), земельна ділянка знаходиться в межах зони Г-2 (зона центрів обслуговування і комерційної діяльності районного та місцевого значення), та її вид використання, дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки, під який надано Львівською міською радою, повністю буде відповідати Плану зонування Шевченківського району м. Львова.

А тому обгрунтованим вважає колегія суддів висновок суду першої інстанції про відсутність будь-яких підстав для відмови ТзОВ «Резерв Плюс» у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення, передбачених ч.3 ст.123 ЗК України.

Не підтвердженими належними та допустимими доказами є також твердження апелянтів, що земельна ділянка по вул. Лемківській 9, що розташована навпроти житлових будинків по вул. Лемківській 9 та 9а згідно з розробленим планом території є територією загального користування.

Так, згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Відповідно до частини 8 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого у встановленому цим законом порядку плану зонування території відповідною сільською, селищною, міською радою.

Судами встановлено, що станом на час розгляду справи в суді детальний план території, на який посилаються позивачі, не є затвердженим у встановленому порядку, а відтак є нечинним та не може визначати правовий статус земельної ділянки.

Враховуючи, що земельна ділянка перебуває в комунальній власності, відповідно до земельного законодавства визначати її категорію, цільове призначення та розпоряджатись нею чи її частиною, в тому числі відносити її до земель загального користування для проходів та проїздів, вправі лише Львівська міська рада.

Львівською міською радою не приймалось будь - якого рішення щодо віднесення земельної ділянки чи її частини до земель загального користування для влаштування заїзду та дороги з проспекту Чорновола до існуючих житлових будинків по вул. Лемківській, 9 та 9а. Доказів протилежного судам не надано.

Щодо визнання протиправним та скасувати рішення Узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради, що оформлене протоколом №30 від 03 березня 2017 року, яким погоджено межі між земельними ділянками на вул. Лемківській, 9 та вул. Лемківській, 9-а, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 158 Земельного кодексу України встановлено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а ч. 3 ст. 158 ЗК України - що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Узгоджувальна комісія для вирішення земельних спорів Львівської міської ради утворена згідно з ухвалою Львівської міської ради від 17.03.2016 року № 298 «Про узгоджувальну комісію для вирішення земельних спорів».

Згідно з п. 1.4 вищезазначеної ухвали, основною формою діяльності узгоджувальної комісії є засідання; основним документом, який створює комісія, є протокол. За результатами розгляду спорів щодо меж земельних ділянок, які перебувають у власності і користуванні громадян, дотримання громадянами правил добросусідства, узгоджувальна комісія готує своє рішення, яке оформляється відповідно до протоколу і яке підписують голова та секретар узгоджувальної комісії.

Відповідно до п. 2.1. вищезазначеної ухвали узгоджувальна комісія розглядає звернення фізичних та юридичних осіб із земельного спору із суміжним землекористування.

Згідно з розділом 4 ухвали Львівської міської ради від 17.03.2016 №298 земельні спори розглядаються на підставі заяви однієї зі сторін у місячний термін з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності на засіданні комісії однієї зі сторін спору при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди відсутньої сторони на розгляд питання - розгляд спору переноситься. Повторне відкладення розгляду спору може бути лише з поважних причин. Відсутність однієї зі сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляду та прийняття рішення.

Оскільки межі та розміри земельної ділянки площею 1,4804 га кадастровий номер :03:001:0036 на вул. Лемківська,9 та земельної ділянки площею 0,0795 га, кадастровий номер :03:001:0029 на вул. Лемківська,9а були зареєстровані в Державному земельному кадастрі, їх відновлення не було необхідним, їх погодження по лінії 3-Й відповідно до підготовленого акту узгодження меж земельної ділянки мало відбутись між двома суміжними землекористувачами. Однак, постійний землекористувач земельної ділянки площею 0,0795 га, кадастровий номер :03:001:0029 на вул. Лемківська 9а - Державне підприємство «Львівський виробничо-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» не погодило встановлені межі земельної ділянки площею 1,4804 га кадастровий номер :03:001:0036 на вул. Лемківська 9, відтак, у звязку із земельним спором, що виник, Узгоджувальна комісія для вирішення земельних спорів Львівської міської ради прийняла відповідне рішення про погодження межі між вказаними земельними ділянками.

Погодженню межі земельної ділянки по лінії 3-Й відповідно до підготовленого акта узгодження меж земельної ділянки не підлягало залучення інших суміжних землекористувачів, які повністю погодили інші (відповідні) межі земельної ділянки, та мешканців житлових будинків по вул. Лемківській, 9 та 9а, оскільки мешканці житлового будинку по вул. Лемківській, 9 не є суміжними землекористувачами з ТзОВ «Резерв Плюс», а постійним користувачем земельної ділянки по вул. Лемківській 9а, на якій розташований житловий будинок, є Державне підприємство «Львівський виробничо-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у мешканців житлових будинків по вул. Лемківській, 9 та 9а у м. Львові жодним чином не порушені права у звязку з прийняттям Узгоджувальною комісією для вирішення земельних спорів Львівської міської ради рішення, що оформлене протоколом №30 від 03.03.2017.

При цьому, відповідно до п.1.5 ухвали Львівської міської ради від 17.03.2016 №298 рішення узгоджувальної комісії є підставою для прийняття ухвали міської ради про затвердження документації із землеустрою.

Щодо тверджень апелянта, що суд першої інстанції при ухваленні рішення вийшов за межі позовних вимог, встановлюючи обставини законності будівництва житлових будинків по вул. Лемківській 9 та 9а, то зазначені обставини не впливають на законність рішення, прийнятого у даній справі.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Апеляційну скаргу Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний Люкс», ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2017 року в справі №461/2405/17 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 01.02.2018.