Справа № 336/7358/17
Суддя: Дмитрюк О. В.
Дата ухвалення: 2018-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/7358/17
Пр. № 2-а/336/97/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, який діє як адміністративний суд, у складі: судді Дмитрюк О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із адміністративним позовом, за змістом якого станом на 01 травня 2016 року (день набрання чинності Законом України від 10,12.2015 № 889- VIII «Про державну службу») вона працювала на посаді, віднесеної до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України від 16.12.1993 № 3723-Хіі "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-ХІІ). При цьому вона працювала на посаді державного службовця - провідного спеціаліста сектору з питань пенсійного забезпечення ГУНП в Запорізькій області.

10 листопада 2016 року ОСОБА_1 звільнена із займаної посади державного службовця за власним бажанням. 14 листопада 2016 року вона звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком згідно з Законом України «Про державну службу», додавши необхідні для цього документи, у тому числі, довідку про складові заробітної плати за період з 01 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, за якими у її складі була враховані матеріальна допомога у розмірі 8497,95 грн. При цьому, на всі виплати, включені у довідки, у тому числі, на суми матеріальної допомоги, були нараховані і сплачені єдині внески на загальнообов'язкове соціальне страхування.

На підставі поданих ОСОБА_1 документів відповідачем призначено їй з 14.11.2016 року щомісячну пенсію за віком, на підставі Закону України «Про державну службу», як державному службовцю, довічно, яка становила 5928,43 грн.

Такий розмір було визначено у зв'язку із тим, що у розрахунок середньомісячної суми заробітної плати, з якої було обчислено розмір щомісячної пенсії, управлінням було узято із загального розміру усієї отриманої позивачкою матеріальної допомоги у 2016 році, тільки суму у розмірі 708,16 грн., яка відповідала результату ділення усього розміру матеріальної допомоги (8497,95 грн.) на 12 місяців.

В зв'язку із тим, що ОСОБА_1 почала отримувати пенсію, яка, на її думку, є заниженою, вона 16 листопада 2017 року звернулася із заявою до відповідача із проханням надати роз'яснення щодо порядку нарахування пенсії.

22 листопада 2017 року за вих. № 546/М-1 відповідачем надано відповідь, відповідно до якої під час визначення заробітку для обчислення пенсії на день звернення за призначенням пенсії було враховано посадовий оклад 2929,00 грн., надбавку за ранг 200,00 грн. і за вислугу років 1464,50 грн. Крім цього, було враховано матеріальну допомогу на оздоровлення 708,16 грн., яка була розрахована в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковий період (8497,95 : 12 місяців = 708,16 грн.).

Позивачка не згодна з тим, що розмір матеріальної допомога на оздоровлення, яку вона отримала за період з 01 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, було розділено на 12 місяців, а не на 6 місяців, оскільки станом на день її звернення із заявою про призначення пенсії був чинним Закон України від 10.12.2015 № 889-УІІІ «Про державну службу», пункти 10 та 12 останнього, серед іншого, передбачали, що: державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців; для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Станом на дату подання ОСОБА_1 заяви про призначення їй пенсії, вказані норми права продовжували свою дію, як і положення статті 37 Закону №3723-ХІІ. Зокрема, положення частини 1 статті 37 названого закону передбачали, що право на одержання пенсії державних службовців мають жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №. 1058-ІV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону № 1058-ІV (30 років), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно положення пункту 4 Порядку обчислення пенсії, затвердженому Постановою КМУ, передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді,

Позивач зауважує, що спірним у відносинах між нею та відповідачем є саме порядок врахування обсягу заробітної плати, виходячи з якої обраховується щомісячний розмір пенсії, в аспекті такої її складової, як матеріальна допомога.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 була назначена пенсія в розмірі 5928,43 грн., вона вважає, що сума недоплаченої пенсії становить 424,90 грн. (6353,32 грн. - 5928, 43 грн. = 424,90 грн.). Позивач наголошує, що положення пункту 4 „Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622, при їх буквальному тлумаченні, прямо вказують на те, що у складі середньомісячної суми виплат при обрахунку виплат, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, такі виплати враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. Тобто, за змістом позову, це правило означає, що для обрахунку середньомісячної суми матеріальної допомоги, пенсійному органу треба було спочатку визначити розрахунковий період (який склав 6 місяців), загальний розмір таких виплат у розрахунковому періоді (8497,95 гривень) і врахувати ту їх частину, що відповідає кількості місяців у такому періоді, тобто, треба було поділити загальний розмір виплат на кількість місяців у цьому періоді (8497,95 грн) та отримати результат у сумі 1416,32 гривень.

Тому позивачка просить визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати їй з 14.11.2016 року у складі щомісячної пенсії суми в розмірі 424,90 грн., зобов'язати відповідача виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену щомісячну пенсію у розмірі 424,90 грн., починаючи з 14.11.2016 року, за кожен місяць, у якому пенсія не була доплачена у складі щомісячної пенсії, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Ухвалою суду від 20.12.2017 р. відкрито провадження у справі відповідно до ст. 263 КАС України, так, суд ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без судового засідання та повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем 10.01.2018 року подано до матеріалів справи відзив на адміністративний позов, за змістом якого просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки пенсія позивачки розраховано вірно відповідно до вимог чинного на час призначення пенсії законодавства, з урахуванням всіх складових заробітної плати, яку отримувала ОСОБА_1

Розглянувши позовну заяву, дослідивши надані сторонами письмові докази, наявні у матеріалах адміністративної справи, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню у звязку із таким.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Як врегульовано ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала на посаді, віднесеної до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-ХІІ). Вона займала посаду державного службовця - провідного спеціаліста сектору з питань пенсійного забезпечення ГУНП в Запорізькій області. 10 листопада 2016 року ОСОБА_1 звільнена із займаної посади державного службовця за власним бажанням.

Встановлено, що ОСОБА_1 на обліку в управлінні перебуває з 16 липня 2015 року, отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року.

З 14.11.2016 року її було переведено на пенсію за віком (державна служба), на підставі відповідної заяви від 14.11.2016 року №1821/6783.

У зв'язку із тим, що ОСОБА_1 почала отримувати пенсію, яка, на її думку, є заниженою, вона 16 листопада 2017 року звернулася із заявою до відповідача із проханням надати роз'яснення щодо порядку нарахування пенсії. 22 листопада 2017 року за вих. № 546/М-1 відповідачем надано відповідь, в проведенні перерахунку пенсії відмовлено.

При розгляді спору суд виходить з такого. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 р., втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 р. (далі Закон 3723-ХІІ), окрім статті 37 Закону 3723-ХІІ , що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

У пунктах 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-УІІІ передбачено право державних службовців за певних умов на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

На призначення пенсії за Законом № 889-УІІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, що належать до категорій посад державних службовців (стаття 37 Закону № 3723-ХІІ), можуть розраховувати дві категорії осіб: - державні службовці, які на день набрання чинності Закону № 889-УІІІ (1 травня 2016 року) обіймають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України; - особи, які на день набуття чинності Закону № 889-УІІІ мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, пенсії особам, які з урахуванням вимог, визначених у пунктах 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-УІІІ, мають право на їх призначення, призначаються за умови досягнення пенсійного віку для чоловіків - 62 роки, для жінок - віку, встановленого статтею 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із за наявності страхового стажу для чоловіків 35 років, для жінок 30 років.

З 23.09.2016 року набула чинності постанова КМУ «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14.09.2016 року №622, відповідно до якої визначено порядок призначення пенсії державним службовцям. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% від суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування. При цьому, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); інші виплати враховуються за 60 календарних місяців роботи на посаді державного службовця, починаючи з 01.05.2016 року. У раз коли на дату звернення за пенсією немає 60 календарних місяців роботи державної служби, починаючи з 01 травня 2016 року, середньомісячна сума таких виплат визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на наявні місяці роботи, починаючи з 01.05.2016 року.

Матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Так, як підтверджено відповідачем, під час визначення заробітку для обчислення щомісячного розміру пенсії на день звернення за призначенням пенсії було враховано: посадовий оклад у розмірі 2929,00 грн., надбавку за ранг у розмірі 200,00 грн. і за вислугу років у розмірі 1464,50 грн. Крім цього, було враховано матеріальну допомогу на оздоровлення 708,16 грн., яка була розрахована в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковий період (8497,95 грн. : 12 місяців = 708,16 грн.). Також, при визначенні розміру пенсії відповідачем враховано суми премії та надбавки за інтенсивність, відповідно, розмір пенсії становить 5928,43 грн. (9880,71 грн*60%).

Як передбачено ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як врегульовано ч.2 ст.77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача..

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016 р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється згідно з нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Порушення Шевченківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя порядку врахування складових заробітної плати, що отримувала ОСОБА_1 відповідно до довідки №1032 від 10.11.2016 року, виданої ОСОБА_2 в Запорізькій області Національної поліції України, за формою №5-1, затвердженою Постановою ПФУ від 14.02.2011 року, під час призначення пенсії, судом не встановлено.

При цьому, відповідачем доведено, що пенсію ОСОБА_1 розраховано вірно та у відповідності із вимогами чинного на час призначення пенсії законодавства, що вбачається з наданого розрахунку. Наявності підстав для проведення перерахунку пенсії за віком, як державного службовця, що отримує ОСОБА_1, судом також не встановлено.

Так, відповідно до постанови КМУ «Про затвердження Порядку надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань» від 08.08.2016 року №500, матеріальна допомога надається один раз на рік (тобто в даному випадку, розрахунковим періодом є 12 місяців в межах одного року, у якому виплачено матеріальну допомогу 2016 року, про яку зазначено у довідці про складові заробітної плати, поданої ОСОБА_1 до відповідача).

Матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Матеріальна допомога в сумі 708,16 грн. буде в даному випадку, як зазначає відповідач у відзиві, визначена діленням на 6 (8497,95 грн. : 12 міс.* (708,16+708,16+708,16+708,16+708,16+708,16): 6 міс.** = 708,16 грн.)

* для визначення суми за один календарний місяць.

** для визначення суми за період роботи позивача, а саме з травня 2016 року по жовтень 2016 року.

Отже, розрахунок добавок до пенсії позивача відповідно до довідки від 10.11.2016 року №1031 проводився наступним способом: сума матеріальної допомоги (8497,95 грн. : 12 міс. = ( 708,16 грн. х 6 міс.) : 6 міс. = 708,16 грн., сума премії 9900,32 грн. : 6 = 1650,05 грн., сума надбавки за інтенсивність 175974,00 грн. : 6 = 2929,00 грн. Сума заробітку для обчислення пенсії становить 9880,71 грн. Відповідно розмір пенсії становить 5928,43 грн. (9880,71 грн. х 60%).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» (Airey v. Ireland) констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» (Kjartan Asmundsson v. Iceland) від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Також враховується і правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними.

Отже, враховуючи наведені вище в сукупності норми, суд приходить до висновку, що жодних правових підстав для задоволення позовних вимог щодо перерахунку пенсії не має, тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 р., ст. 90 Закону України "Про державну службу", ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 9, 77, 122, 132, 241-246, 250, 255, 263 КАС України, Постановою КМУ «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14.09.2016 року №622, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 КАС України, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.В. Дмитрюк