Справа № 805/3075/16-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/3075/16-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 р. Справа№805/3075/16-а

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Проніні Д.С. розглянувши адміністративну за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс» м. Маріуполь

про стягнення коштів з рахунків у банківських установах в рахунок погашення податкового

боргу з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 320667,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Маріупольська об'єднана державна податкова інспекція Головного

управління ДФС у Донецькій області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс» про стягнення коштів з рахунків у банківських установах в рахунок погашення податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 503115,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс» обліковується заборгованість перед бюджетом з податку прибуток приватних підприємств в сумі 503115,27 грн., що виникла в результаті несплати самостійно визначених податкових зобов’язань за податковими деклараціями у сумі 169803 грн., нарахованої штрафної санкції у розмірі 182447,77 грн. та пені у розмірі 150864,50 грн. Просив суд стягнути з відповідача кошти з рахунків у банківських установах в рахунок погашення податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 503115,27 грн.

Ухвалою суду від 07 листопада 2017 року суд допустив заміну відповідача по справі з Маріупольської об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Донецькій області на належного Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов з підстав викладених у запереченнях на відзив.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав викладених у письмових заперечення до позовної заяви та відзиві.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс» зареєстроване у якості юридичної особи, включене до ЄДРПОУ за номером 33467331, перебуває на податковому обліку Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області.

Як вбачається з позовної заяви та підтверджено матеріалами справи по особових рахунках відповідача обліковується заборгованість з податку на прибуток приватних підприємств з основного платежу у розмірі 150864,50 грн. що виникла наступним чином:

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 9.1.1. п.9.1 статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків належать податок на прибуток підприємств.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно п.15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 133.1.1 п.133.1 ст. 133 Податкового кодексу платниками податку на прибуток приватних підприємств - резидентами є суб’єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Згідно п.46.1. ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов’язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов’язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 137.4. ст. 137 Податкового кодексу України, податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім: виробників сільськогосподарської продукції, визначеної статтею 209 цього Кодексу, які можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня минулого звітного року і закінчується 30 червня поточного звітного року.

Пунктом 38.1 ст.38 Податкового кодексу України встановлено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Положеннями п. 11 ст. 56 Податкового кодексу України встановлено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Таким чином, як підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем, за Товариством з обмеженою відповідальність «Шахтарськтранс» станом на час розгляду справи обліковується узгоджена та несплачена сума боргу у розмірі 170823 грн.

На підставі п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно п. 59.4. ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податковим органом була надіслана на адресу відповідача податкова вимога від 10.03.2015 №2075-25, яка отримана платником 09.04.2015. Вимога не оскаржена та не виконана.

Крім того, як вбачається з позовної заяви та підтверджено матеріалами справи по особових рахунках відповідача обліковується пеня у загальному розмірі 150864,50 грн. нарахована відповідно до наступних податкових декларацій та платіжних доручень:

Відповідно до підп.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового Кодексу України (в редакції Закону №655-VIII від 17.07.2015, яка набрала чинності 01.09.2015 року) пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов’язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов’язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;

При цьому, в редакції Податкового кодексу до 01.09.2015 року п.п. 129.1.1 п. 129 ст.129 ПК України було закріплено, що пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Отже, згідно Податкового кодексу України (в редакції після 01.09.2015) нарахування пені, відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129, розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 20.1.34 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДФС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс» про стягнення коштів з рахунків у банківських установах в рахунок погашення податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 320667,50 грн. – задовольнити частково.

В інший частині позову відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 01 лютого 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кониченко О.М.