Справа № 159/4818/17
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4818/17
Провадження № 2-а/159/14/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щеюк Н.Й.,

з участю представника відповідача Кашиної С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови по справі про порушення митних правил та закриття провадження,

в с т а н о в и в:

04.12.17 р. позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, просить визнати незаконною та скасувати постанову Чернігівської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 1 404/50 000/17 від 27.11.17 р. про визнання його винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, і накладення на нього адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн.; провадження у справі про притягнення його до адмінвідповідальності закрити у зв»язку з відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України; стягнути з Держбюджету України на його користь судові ви трати у справі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.11.17 р. відповідачем була винесена вказана вище постанова (далі - оскаржувана постанова) у справі про порушення митних правил № 0 942/10 200/17, якою його визнано винуватим у вчиненні порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500 грн.. Із оскаржуваною постановою він не погоджується, вважає її незаконною з підстав порушення строків розгляду справи та розгляду справи за його відсутності. Зазначає, що він 04.08.16 р. у зоні діяльності Житомирської митниці ДФС ввіз па митну територію України транспортний засіб «VW GOLF", кузов № НОМЕР_1, д. р. н. Р. Литва НОМЕР_2 (далі - т/з), з метою транзиту (особисте використання). Покликаючись на ч. 1 ст. 381, ч. 6 ст. 379, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 95, ст. 192 МК України, зазначає, що запрошення чи повідомлення від відповідача, чи будь - якої іншої митниці з 04.08.16 р. по 12.12.17 р. він не отримував. Покликаючись на ст. 488 МК України, зазначає, що відповідачем 12.11.17 р. було складено протокол про правопорушення митних правил за № 0 942/10 200/17 за ознакою, на думку останнього як органу ДФС, порушення ним митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, тобто, вже поза межами шестимісячного строку, встановленого ст. 467 МК України. Покликаючись на ст. ст. 486, 508, 489, 495, 497, 498, п. 3 ст. 461, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 526, ст. 95, ч. 1 ст. 467, ст. ст. 469, 477 - 481, 485 МК України, ч. 1 ст. 9 Основного Закону України, ст. 15 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що правопорушення, що полягає у перевищенні встановленого ст. 95 МК України строку транзитних перевезень більше ніж на десять діб, є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатись як триваюче. Покликаючись на ст. 487 МК України, зазначає, що у оскаржуваній постанові вказано, що ним було ввезено у митному режимі «транзит» т/з 04.08.16 р., а оскаржувана постанова відповідачем винесена 27. 11.17 р..Тобто, строк (шість місяців), встановлений ст. 467 МК України, на притягнення його до адміністративної відповідальності, сплив. Зазначає, що т/з вже вивезений з митної території України. Просить позов задовольнити.

21.12.17 р. відповідачем було подано до суду письмовий відзив на адміністративний позов, суть якого полягає у тому, що відповідач проти позову заперечує у повному обсязі; зазначає, що о 18 год. 22 хв. 12.01.17 р. у зону спрощеного митного контролю відділу митного оформлення № 1 митного поста «Нові Яриловичі» у напрямку виїзд за межі митної території України заїхав вказаний вище т/з під керуванням позивача. Під час виконання митних формальностей перевіркою за центральною базою даних ЄАІС ДФС У та АСМО «Інспектор», було встановлено, що 04.08.16 р. у зоні діяльності Житомирської митниці ДФС позивачем як громадянином було ввезено на митну територію України у митному режимі транзиту вказаний вище т/з. Позивач повинен був доставити товар «т/з «VW GOLF", кузов № НОМЕР_1, д. р. н. Р. Литва НОМЕР_2», оформлений 04.08.16 р. в митному режимі транзиту, до органу доходів і зборів призначення в строк до 14.08.16 р.. Фактично позивач доставив зазначений вище т/з до органу доходів і зборів призначення 12.11.17 р.. Оскільки позивач, у порушення п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України не доставив у встановлені МК України строки такий товар до органу доходів і зборів призначення, перевищивши строк доставки більше ніж на 10 діб, а також вчасно не помістив зазначений вище товар у інший митний режим, дозволений МК України, то зазначені обставини вказували на наявність в його діях ознак порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України. У своєму поясненні від 12.11.17 р. позивач повідомив, що не доставив вказаний вище т/з у встановлений законодавством строк у зв'язку із сімейними обставинами. При цьому, документів, що підтверджували б дію обставин непереборної сили, не надав. Обставин, що згідно із ст. ст. 17, 247 КУпАП, ст. 460 МК України виключали б адміністративну відповідальність позивача чи виключали б провадження у справі про порушення митних правил, встановлено не було. Тому постановою заст. нач. Чернігівської митниці ДФС Пахути В.А. від 27.11.17 р. позивача визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн.. Покликаючись на ст. 526 МК України, зазначає, що протокол про порушення митних правил № 0 942/10 200/17 був складений 12.11.17 р. у присутності позивача, про що свідчить особистий підпис останнього у протоколі. У ньому ж зазначено, що розгляд справи відбудеться 27.11.17 р., об 11 год. за адресою: м. Чернігів, просп. Перемоги, 6, Чернігівська митниця ДФС. Оскільки позивач був належно повідомленим, що підтверджується його особистим підписом у протоколі про порушення митних правил, а також від нього не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, то, на підставі ч. 4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил була розглянута за відсутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності за це правопорушення. Покликаючись на ч. 1 ст. 381, ст. ст. 90, 93 - 95, п. п. «б» п. 2 ч. 2 ст. 91, ч. 6 ст. 96, ч. ч. 1, 4, 5 ст. 102, 192, ч. 1 ст. 460, ст. 495, ч. 3 ст. 469, ст. 470, ч. 3 ст. 478, ст. 481 МК України, п. 3 ч. 2 розд. VIII наказу Мінфіну України від 31.05.12 р. № 657 «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», зареєстрованого у МЮ України 02.10.12 р. за № 1 669/21 981, зазначає, що документального підтвердження того, що вчинення порушення митних правил мало місце не внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, не було. Недоставлення товарів до митниці призначення у встановлені законодавством строки є підставою для розгляду питання щодо наявності в діях особи ознак правопорушення, передбаченого ст. 470, ч. 57 ст. 4. п. 3 ч. 1 ст. 93, ст. ст. 95, 487, 467 МК України. Покликаючись на ст. 467 МК України, судову практику, зазначає, що в розумінні МК України, т/з особистого користування є товаром, рухомою річчю, а перелік триваючих правопорушень, вказаних у МК України, є не вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей. МК України та КУпАП не містять визначення поняття «триваючого правопорушення». Поняття триваючого правопорушення роз'яснювалось листами МЮ України від 01.12.03 р. № 22 - 34 - 1 465, від 17.07.07 р. № 22 - 14 - 493. Позивач же повинен був доставити т/з, оформлений 04.08.16 р. в митному режимі транзиту, до митниці вивезення протягом 10 діб, тобто, в строк до 14.08.16 р., але автомобіль не був доставлений до митниці призначення до 12.11.17 р., з чого слідує, що такі дії безперервно порушували закон протягом зазначеного часу, а позивач скоював правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків, що, у свою чергу, свідчить про те, що таке правопорушення є триваючим.Покликаючись на ст. ст. 72, 531 МК України, зазначає, що позивачем не ставить вимогу про скасування оскаржуваної постанови з тих підстав, що передбачені вказаними вище нормами права. Покликаючись на судову практику, ст. ст. 287, 288 КУпАП, ст. ст. 2 - 4 Закону України від 08.07.11 р. «Про судовий збір», зазначає, що і вимога позивача про стягнення на його користь з відповідача судових витрат є безпідставно. Просить у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання 29.01.18 р. позивач не з»явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності.

Представник відповідача Золотаринець В.М. у судове засідання 29.01.18 р. також не з»явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила.

Представник відповідача Кашина С.В. у судовому засіданні 29.01.18 р. позову не визнала з підстав, наведених у письмовому відзиві на адміністративний позов, просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, що зібрані у справі, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Та обставина, що позивачем саме 04.08.16 р. було ввезено вказаний вище т/з на митну територію України в режимі «транзит», особами, які беруть участь у справі, не оспорюється.

Відповідно до положень ст. 95 МК України «Строки транзитних перевезень», нею встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у ст. 192 цього Кодексу.

Як визначено ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь - якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

За змістом ст. 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь - якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ст. 93 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу; 4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування. Транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим транзиту, можуть піддаватися операціям з технічного обслуговування та ремонту, потреба в яких виникла під час перебування їх на митній території України. За умови забезпечення ідентифікації товарів, що переміщуються у режимі транзиту, та дотримання інших вимог, встановлених цим Кодексом, допускається перевезення зазначених товарів транспортним засобом, який здійснює перевезення в межах митної території України товарів, які не перебувають під митним контролем.

За змістом ст. 96 МК України, перевантаження товарів, що переміщуються у митному режимі транзиту, з одного транспортного засобу на інший допускається з дозволу органу доходів і зборів, в зоні діяльності якого проводиться перевантаження. Якщо перевантаження може бути здійснене без порушення митних пломб та інших засобів забезпечення ідентифікації, таке перевантаження допускається без дозволу, але з попереднім інформуванням органу доходів і зборів. Проведення угрупування пакувальних місць, зміна упаковки, маркування, сортування, а також ремонт та заміна пошкодженої упаковки здійснюються з дозволу органу доходів і зборів. Для отримання дозволу органу доходів і зборів особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, органу доходів і зборів подається тільки товарно - транспортний документ на перевезення товару. У разі відмови у наданні дозволу орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася з проханням надати дозвіл, про причини і підстави такої відмови. Під час переміщення товарів у митному режимі транзиту дозволяється здійснення заміни моторного транспортного засобу з попереднім інформуванням органу доходів і зборів призначення про причини такої заміни, якщо така заміна не потребує перевантаження товарів. При вивезенні за межі митної території України товарів, поміщених у митні режими експорту, реекспорту, тимчасового вивезення, переробки за межами митної території, положення цієї глави застосовуються з моменту початку переміщення зазначених товарів з органу доходів і зборів відправлення і до моменту пред'явлення їх органу доходів і зборів призначення.

Як слідує із змісту ч. ч. 4, 5 с. 102 МК України, митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом. Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений ст. 94 цього Кодексу.

Як слідує з копії даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуск у, 04.08.16 р. позивач в»їхав в Україну і ввіз вказаний вище т/з в режимі транзиту, при цьому - був ознайомлений з вимогами ст. 95 МК України.

В належний термін - 10.08.16 р. - позивачем не було вивезено вказаний вище т/з з митної території України. Ця обставина особами, які беруть участь у справі, не також оспорюється.

Лише 12.11.17 р. позивач прибув на Чернігівську митницю ДФС, що також не оспорюється особами - учасниками справи.

Тому саме 12.11.17 р., а не 12.01.17 р., як про це зазначено відповідачем у своєму письмовому запереченні проти позову, головним держінспектором відділу ІАР та ОР У ПМП Чернігівської митниці ДФС Васильченком В.В. у ВМО № 1 м/п «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС було складено щодо позивача протокол про порушення митних правил № 0 942/10 200/17 (далі - протокол про порушення МП).

Такий протокол було складено у присутності позивача і ця обставина стверджується нижченаведеним.

Так, у вказаному вище протоколі про порушення МП зазначено, що о 18 год. 22 хв. 12.11.17 р. у зону митного контролю СМО № 1 митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС у напрямку «виїзд» з митної території України заїхав вказаний вище т/з під керуванням позивача як громадянина України. Під час виконання митних формальностей було встановлено, що за інформацією, наявною у АСМО «Інспектор», позивач ввіз 04.08.16 р. на митну територію України у зону діяльності Житомирської митниці ДФС у митному режимів «транзит» вказаний вище т/з. Зазначено покликання на ст. 95 МК України і відмічено, що строк вивезення вказаного у протоколі про порушення МП т/з за межі митної території України - до 14.08.16 р.. Позивач документів на підтвердження дії обставин непереборної сили не надав. Перевищення позивачем строку доставки т/з, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення, що встановлені ст. 95 МК України, склало більше 10 діб. Зазначено, що вказані вище дії позивача мають ознаки порушення митних правил, що передбачені ч. 3 ст. 470 МК України. Нічого не вилучено та до протоколу про порушення ПМ додано в якості додатка пояснення позивача. Позивач про наявність у нього зауважень до протоколу не зазначив. Вказано, що розгляд справи відбудеться об 11 год. 27.11.17 р. за адресою розташування відповідача. Примірник протоколу про порушення МП було отримано позивачем під розпис 12.11.17 р..

Наведеним вище спростовуються доводи позивача у тій їх частині, що він не був повідомлений відповідачем про час та місце розгляду справи про притягнення його до адмінвідповідальності.

У своєму письмовому поясненні від 12.11.17 р., що є додатком до вказаного вище протоколу про порушення МП, позивач зазначав, що він, дійсно, 04.08.16 р. ввіз на митну територію України вказаний вище т/з в режимі «транзит» та за сімейними обставинами не зміг вивезти його у строки, передбачені ст. 95 МК України; доказів на підтвердження дії обставин непереборної сили не має.

У зв»язку із складанням вказаного вище протоколу про порушення МП, особою, яка склала такий протокол, 12.11.17 р. було складено службову записку.

Таким чином, позивачеві ще 04.08.16 р. було достеменно відомо про обов»язок вивезти т/з у строки, передбачені ст. 95 МК України.

На розгляд справи про притягнення його до адмінвідповідальності, позивач не з»явився, не забезпечив явку свого представника чи захисника.

Однак, суд враховує, що, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Позивач був належно повідомленим про місце та час розгляду справи щодо нього, так як під час вручення йому копії протоколу про порушення митних правил.

Згідно приписів ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Ст. 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 8 МК України визначено принципи діяльності державної митної служби, а саме законності та презумпції невинуватості та єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.

Як вбачається з копії оскаржуваної постанови, 27.11.17 р. у м. Чернігові заступником начальника Чернігівської митниці ДФС Пахутою В.А. в результаті розгляду матеріалів справи про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України, позивачем, у відсутності останнього, встановив, що позивач є винуватим у вчиненні вказаного вище правопорушення, і наклав на нього адміністративне стягнення, що передбачено ч. 3 ст. 470 МК України, у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 8 500 грн.. Копію оскаржуваної постанови надіслано позивачеві 20.12.17 р..

Покликання позивача на ту обставину, що вчинене ним правопорушення є не триваючим та строк притягнення його до адмінвідповідальності сплив до складання щодо нього протоколу про порушення митних правил, винесення оскаржуваної постанови, на увагу не заслуговує, так як триваючими адміністративними проступками є проступки,

пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків,

передбачених правовою нормою, припиняються або

виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винуватої у

їх невиконанні особи до відповідальності. Часто ці

правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа,

яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у

стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії

безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий

стан продовжується значний час і увесь час винуватий безперервно

скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Як цей і допустив позивач, не виконавши вимогу чинного законодавства по вивозу вказаного вище т/з за межі митної території України.

Оскільки позивач, у порушення п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України не доставив у встановлені МК України строки т/з до органу доходів і зборів призначення, перевищивши строк доставки більше як на десять діб, а також вчасно не помістив зазначений транспортний засіб в інший митний режим, дозволений цим Кодексом, а також не надав документів, підтверджуючих наявність дії обставин, що об»єктивно перешкоджали у виконанні ним цього обов»язку, то зазначені вище у оскаржуваній постанові обставини, однозначно вказували на наявність у його діях ознак порушення митних правил, що тягне відповідальність, передбачену ч. 3 ст. 470 МК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята у відповідності з вимогами закону, а тому підстав для її скасування не вбачається. Доводи позивача на обгрунтування його позовних вимог не знайшли свого ствердження в суді, вони жодним чином не спростовують ні доводів відповідача, ні висновків суду.

Позовні вимоги є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Оголошується вступна та резолютивна частина постанови суду. Текст постанови суду у повному обсязі буде виготовлено на 09 год. 02.02.18 р..

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6 - 10, 12, 19, 22, 72 - 77, 192, 241, 242, 244 - 246, п. 10 ст. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАС України, ст. ст. 8, 90, 93 - 96, 192, 489, ч. 1 ст. 486, ч. ч. 4, 5 ст. 102, ст. 526, ч. 3 ст. 470 МК України, ст. 268 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду як суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий:І. М. Логвинюк