Справа № 562/3897/17
Суддя: Шуляк А. С.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/3897/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2018 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Дацишин Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Здолбунів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

В поданій до суду заяві позивач вказує на те, що 25 жовтня 2017 року інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Постанову вважає незаконною, оскільки Фермерське господарство ім.Шевченка не порушувало вимоги Земельного кодексу України, спірну земельну ділянку самовільно не займало, а користується нею на підставі договору оренди, укладеного 25 липня 2006 року строком на 10 років і який в силу п.8 Договору та ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 25 жовтня 2017 року в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали та просять задовільнити його.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив суду, що оскільки договір оренди землі, укладений 25 липня 2006 року між Здолбунівською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством ім.Шевченка не був зареєстрований відповідно до діючого на той час законодавства, то у позивача не виникло право оренди земельної ділянки, а отже він не мав права приступати до використання земельної ділянки. Крім того, обовязковою умовою у разі поновлення договору оренди землі є обовязкове укладення відповідної додаткової угоди.

Просить суд в позові відмовити.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2017 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області ОСОБА_2 було здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства та складено акт обстеження земельної ділянки за межами населених пунктів території Копитківської сільської ради Здолбунівського району поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером :00:001:0317.

Перевіркою встановлено факт проведення ряду сільськогосподарських робіт на земельній ділянці площею 30 га, право власності на яку чи право оренди у позивача відсутнє, що свідчить про факт самовільного заняття земельної ділянки.

25 жовтня 2017 року державним інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення, яким встановлено самовільне зайняття земельної ділянки (без відповідних документів на право користування) площею 30 га., що перебуває у державній власності та розміщена на території Копитківської сільської ради Здолбунівського району поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером :00:001:0317.

25 жовтня 2017 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області ОСОБА_2 прийнято постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу сумі 340 грн. за самовільне зайняття земельної ділянки.

Стаття 53-1 КУпАП встановлює, що самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно з ч.2, 3 ст.125 Земельного кодексу України (чинною на момент укладення договору) право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Позивач покликається на укладений 25 липня 2006 року між Здолбунівською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством ім.Шевченка договір оренди землі, відповідно до якого останньому було передано в оренду земельні ділянки сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя загальною площею 103,49 га. строком на 10 років.

Проте, відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Здолбунівського районного відділу Рівненської регіональної філії ДП Центру «ДЗК» за 2006 рік, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні, вбачається, що записів про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, яка була предметом перевірки немає.

Отже, державна реєстрація договору оренди землі укладеного 25 липня 2006 року між Здолбунівською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством ім.Шевченка проведена не була.

Крім того, як вбачається з листа Головного управління ДФС у Рівненській області (вих.№ 7615/9/17-00-12-03-08 від 28.12.2017р.) згідно податкових декларацій з орендної плати за землю ФГ ім.Шевченка () на підставі договору оренди землі від 25.07.2006 р. задекларовані земельні ділянки, які розташовані на території Копитківської сільської ради Здолбунівськогорайону Рівненської області: за 2012-2015 роки площею 103,49 га (земельні ділянки сільськогосподарського призначення), а вже за 2016-2017 роки площею 8,4 га (землі сільськогосподарського призначення). При цьому податкова заборгованість з орендної плати за землю ФГ ім.Шевченка перед Копитківською сільською радою Здолбунівського району з березня місяця 2017 року становить 79636,71 грн.

Свій позов позивач також обґрунтовує тим, що оскільки Здолбуніською райдержадміністрацією до закінчення строку дії договору, ні після його закінчення в адресу ФГ ім.Шевченка лист-повідомлення про заперечення у продовженні (поновленні) договору оренди землі не направлявся, а ФГ ім.Шевченка заява про припинення договору оренди землі не подавалася, то відповідно до п.8 Договору та ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» вважається поновленим на той самий строк, тобто до 25 липня 2016 року.

Проте, таке посилання позивача є безпідставним.

Відповідно до ч.6 ст.33 Закону України у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності)

Верховний Суд України в постанові від 25 лютого 2015 року по справі 6-10 цс 15 висловив правову позиції згідно якої для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Крім того, ч.9 ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні додаткова угода про поновлення договору оренди землі не укладалася.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування винесеної 25 жовтня 2017 року інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області ОСОБА_2 постанови про накладення адміністративного стягнення згідно якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 77, 241-246, 250, 255КАС України; суд

вирішив:

ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 25 жовтня 2017 року № 460-ДК/0227П0/08/01/-17 відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя