Справа № 821/1883/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/1883/17
09:25

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача - Горбунова К.О., представника відповідача - Оперчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Ник-Оил" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Приватне підприємство "Ник-Оил" (далі - ПП "Ник-Оил", позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - ГУ ДФС у Херсонській області, відповідач), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.07.2017 № . Свої вимоги обґрунтовує тим, що працівниками ГУ ДФС у Херсонській області проведено камеральну перевірку дотримання термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових в ЄРПН ПП "Ник-Оил" у жовтні, листопаді 2015 року, січні-березні, червні-серпні, жовтні-грудні 2016 року, при проведенні якої встановлено порушення ПП "Ник-Оил" термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість. На підставі висновків акту перевірки, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення рішення № від 12 липня 2017 року, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 15420,64 грн. Позивач зазначає, що оскаржив податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку до ДФС України. Рішенням ДФС України від 16 серпня 2017 року розгляд справи позивача продовжено до 28 вересня 2017 року. У зв'язку із тим, що позивачем не було отримано рішення про результати розгляду його скарги, тому він 27 листопада 2017 року звернувся до відповідача стосовно надання йому інформації щодо дати узгодження суми грошового зобов'язання, дати внесення до облікової картки платника податків та підстав узгодження грошового зобов'язання з урахуванням факту оскарження в адміністративному порядку спірного податкового повідомлення-рішення. Листом від 20 вересня 2017 року ДФС України повідомило позивача, що його скарга залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін. Позивач не погоджується із такими висновками податкового органу та вказує на те, що в силу абз.2 п. 56.9 ст. 56 ПК України, у зв'язку із не направленням на його адресу у встановлені строки податковим органом рішення за результатами розгляду його скарги, вона вважається повністю задоволеною, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення - скасоване. Окрім того, зазначає, що податковий орган при проведенні перевірки діяв поза межами своїх повноважень. Враховуючи зміст положень п.п. 75.1.1 п.75.1 ст. 75 та п. 200.10 ст. 200 ПК України, податковим органом було порушено порядок проведення камеральної перевірки, зокрема і щодо строків її проведення та підстав. Зазначає, що строки проведення камеральної перевірки з інших питань, у тому числі своєчасності реєстрації податкових накладних, з урахуванням ст. 102 ПК України, встановлені ПК України лише з 21.12.2016 року на підставі Закону України №1797-VIII, а тому до 21.12.2016 року контролюючий орган мав лише законодавчо встановлені строки у 30 календарних днів для проведення камеральної перевірки. Позивач вказує на те, що станом на 01.01.2016 року не затверджено порядку застосування штрафних санкцій за несвоєчасність реєстрації податкових накладених, а тому підстав для застосування штрафних санкцій до ПП "Ник-Оил" за порушення термінів реєстрації податкових накладних за жовтень, листопад 2015 року немає.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання прибув. Проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Пояснив, що податкові накладні, виписані ПП "Ник-Оил" за жовтень, листопад 2015 року, січень-березень, червень-серпень, жовтень-грудень 2016 року зареєстровані в ЄРПН з порушенням законодавчо встановлених термінів. Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України до ПП "Ник-Оил" винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення щодо застосування штрафу у розмірі 10% на суму 15420,64 грн. (за затримку до 15 календарних днів) за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Вважає, що при проведенні перевірки відповідач мав використовувати процесуальні норми порядку проведення перевірки, які були чинними на момент проведення перевірки. При цьому, при проведенні перевірки відповідачем досліджувались своєчасність реєстрації податкових накладних в ЄРПН та надавалась оцінка діям позивача з огляду на матеріальні норми, які були чинні у перевіряємий період. Звернув увагу суду на те, що камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПК України. Зазначене спростовує твердження позивача про порушенням відповідачем строків проведення камеральної перевірки, оскільки перевірка проведена в межах 1095 днів. Зазначає, що факт несвоєчасності реєстрації податкових накладних позивачем не заперечується. П.п. 4.1.3. п.4.1. ст. 4 ПК України передбачено, що податкове законодавство України ґрунтується на принципі невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства. Таким чином, при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв виключно на підставі та у спосіб визначений законодавством, а тому воно скасуванню не підлягає.

Ухвалою від 07.12.2017 провадження у справі було відкрито, розгляд справи призначено на 27.12.2017.

В судовому засіданні 27.12.2017 оголошено перерву до 15.01.2018.

15.01.2018 розгляд справи було відкладено на 29.01.2018, у зв'язку з наявністю клопотання представника позивача щодо неможливості прибути в судове засідання.

29.01.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши, наведені в обґрунтування позову, доводи представника позивача, а також заперечення представника відповідача по суті позовних вимог, ознайомившись з письмово викладеними позиціями сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і заперечення, суд встановив наступне.

Приватне підприємство "Ник-Ойл" є юридичною особою, платником податків, зареєстровано платником ПДВ з 2011 року, знаходиться на обліку в Херсонській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Херсонській області.

Працівниками ГУ ДФС у Херсонській області проведено камеральну перевірку дотримання термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових в ЄРПН ПП "Ник-Оил" у жовтні, листопаді 2015 року, січні-березні, червні-серпні, жовтні-грудні 2016 року, при проведенні якої встановлено порушення ПП "Ник-Оил" термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість. На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення № від 12 липня 2017 року, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 15420,64 грн. (10% від суми податку на додану вартість за податковими накладними, які були зареєстровані з порушенням строку реєстрації до 15 днів) на підставі ст. 201, 120-1 ПКУ.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку до ДФС України. Рішенням ДФС України від 16 серпня 2017 року розгляд справи позивача продовжено до 28 вересня 2017 року. Листом від 20 вересня 2017 року ДФС України повідомило позивача, що його скарга залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить скасувати рішення контролюючого органу.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Контролюючі органи та їх посадові особи при прийнятті рішень у тому числі наказів про проведення позапланової перевірки, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України.

Стаття 20 ПК України визначає права контролюючого органу, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 20.1.4, 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПК України).

Відповідно до статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

На день проведення перевірки редакція підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачала, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 76.1 статті 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Як вбачається з акту перевірки від 22 травня 2017 року № 940/21-22-12-04/35329584, підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугували висновки перевірки про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН у жовтні, листопаді 2015 року, січні-березні, червні-серпні, жовтні-грудні 2016 року та зареєстрованих з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України у редакції, яка діяла станом на момент формування вказаних податкових накладних, платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування а електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час складання податкової накладної. Згідно із загальним правилом реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН здійснюється не пізніше 15 календарних днів, наступних за датою їх складання.

Приписами пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент формування вказаних податкових накладних) було передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Суд вважає необхідним зазначити, що п. 11 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України передбачає що з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування. Згідно п. 35 даного підрозділу норми пункту 120- 1.1 статті 120-1 цього Кодексу не застосовуються при порушенні термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених до 1 жовтня 2015 року. Таким чином, чинний ПК України передбачає застосування штрафних санкцій, визначених ст. 120-1 ПК України, починаючи з жовтня 2015 року в разі виявлення порушення термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування підприємствами.

Відповідач мав право в 2017 році перевіряти питання дотримання термінів реєстрації податкових накладних за період жовтень 2015-грудень 2016 рр. Посилання позивача на порушення строку проведення камеральної перевірки є необґрунтованим, оскільки відповідно до п. 76.3 ст. 76 ПК України, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Отже, штрафні санкції були правомірно застосовані до позивача в 2017 році за порушення, які були скоєні у жовтні 2015 р. - грудні 2016 р.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до пп. 4.1.1, 4.1.3 п. 4.1 ст. 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, загальність оподаткування - кожна особа зобов'язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу; невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства. Відповідно до п. 113.3 ст. 113 ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає недоведеним позивачем факт безпідставності проведення камеральної перевірки суб'єкта господарювання ПП "Ник Оил" та складення за її висновками акту перевірки від 22.05.2017 № 940/21-22-12-01/35329584, належних та допустимих доказів спростування встановлених порушень в даному акті перевірки позивачем не надано, як і відсутні докази незаконності прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення від 12.07.2017 № .

Суд звертає увагу, що позивачем під час судового розгляду даної справи не оспорювався факт порушення термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, про які зазначено у акті перевірки від 22 травня 2017 року № 940/21-22-12-01/35329584, та не надано доказів, які спростовують доводи відповідача в зазначеній частині.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем в ході судового розгляду не було надано суду належних та допустимих доказів, на підтвердження його вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України, судові витрати на користь позивача не стягуються.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 243-246, 255 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити Приватному підприємству "Ник-Оил" у задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 12.07.2017 року № .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05 лютого 2018 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.3