Справа № 210/1484/17(2-а/210/81/17)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2018 рокусправа № 210/1484/17(2-а/210/81/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Прокопчук Т.С.

судді: Шлай А.В. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дзержинського районного суду міста ОСОБА_2 від 08 вересня 2017 року (суддя: Вікторович Н.Ю) по адміністративній справі №210/1484/17(2а/210/81/17)

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визнання рішення протиправним та зобовязання здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1І 06.04.2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради (далі УПСЗН ВК Металургійної районної у місті ради), в якому просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами; визнати протиправним рішення відповідача від 14.11.2016 року в частині не призначення йому щомісячної адресної допомоги як особі, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг та зобовязати відповідача призначити та виплатити йому зазначену допомогу, починаючи з 15.09.2016 року.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08.09.2017 року визнано поважними причини пропуску строку звернення позивачем до суду з позовними вимогами, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеля ційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про неправомірність зроблених судом першої інстанції висновків щодо правомірності відмови йому відповідачем у призначенні щомісячної адресної допомоги як особі, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, з підстав не своєчасності подання ним відомостей про працевлаштування, відповідно до вимог Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року. Апелянт не заперечує факту не подання відповідної інформації до УПСЗН Синельни ківської міської ради, на обліку в якому він та його родина знаходилися до переїзду, та не оскаржує припинення виплати допомоги. Звертає увагу на ту обставину, що до відповідача в звязку зі зміною місця проживання він звернувся в перший раз з вимогою призначення, а не поновлення виплати відповідної допомоги, з наданням усіх необхідних документів, а тому підстави припинення йому виплат УПСЗН Синельниківської міської ради не мають відношення до відносин з відповідачем щодо призначення допомоги.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у звязку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Із матеріалів справи вбачається, і зазначені обставини не заперечуються сторонами, що починаючи з 23.11.2015 року ОСОБА_1 разом з родиною в складі дружини ОСОБА_4І, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5К, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебували на обліку в УПСЗН Синельниківської міської ради та в період з 23.11.2015 року по 22.01.2016 року у розмірі 1 768 грн.; з 23.01.2016 року по 22.03.2016 року у розмірі 1 326 грн.; з 23.03.2016 року по 22.05.2016 року у розмірі 884 грн. отримували щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщенні особи для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014 року.

Після зміни місця проживання в м. Кривий Ріг 15.09.2016 року позивач звернувся до УПСЗН виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради з заявою про призначення його сімї державної щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, до заяви ним додано довідку ТОВ «Фольксваген Цент ОСОБА_2 Ріг» як доказ його працевлаштування, починаючи з 15.02.2016 року.

Позивач 09.02.2017 року повторно звернувся до відповідача з заявою щодо не виплати його родині адресної допомоги з вересня 2016 року, на яку 21.02.2017 року отримав від відповідача лист №01-05/959 від 14.02.2017 року про взяття на облік його родини як внутрішньо переміщених осіб, починаючи з 20.09.2016 року,та копію рішення від 14.11.2016 року про призначення адресної допомоги на період з 15.09.2016 року по 14.03.2017 року у розмірі 884 грн. на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, як непрацездатної особи.

Не погодившись з фактом не призначенням адресної допомоги відносно нього, позивач 06.04.2017 року в межах встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України строку, в редакції що діяла на той час, звернувся до суду з позовними вимогами про визнання рішення відповідача від 14.11.2016 року протиправним та покладання на відповідача обовязку призначити адресну допомогу, починаючи з дати звернення з 15.09.2016 року.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Україна вживає всіх можливих заходів спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом даних осіб.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року (далі Порядок №505).

Пунктом 2,3,7,11,12 Порядку №505 передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 грн. на одну особу (члена сім'ї); для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 грн. на одну особу (члена сім'ї).

Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому п. 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу є особи працездатного віку які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 %, а на наступний період - припиняється.

Уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі, зокрема надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що під час перебування на обліку в УПСЗН Синельниківської міської ради ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_4 в період з 23.11.2015 року по 22.01.2016 року отримували вищезазначену адресну допомогу як працевлаштовані особи працездатного віку у розмірі 1 768 грн., в період з 23.01.2016 року по 22.03.2016 року за відсутності доказів працевлаштування зазначена допомога виплачувалася їм вже в зменшеному розмірі в сумі 1 326 грн., а в період з 23.03.2016 року по 22.05.2016 року була припинена, окрім виплат у розмірі 884 грн. на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, як непрацездатної особи.

Позивачем не заперечується, що про факт свого працевлаштування у ТОВ «Фолькс ваген Цент ОСОБА_2 Ріг» з 15.02.2016 року він документально повідомив органи соціального захисту населення лише у вересні 2016 року під час подання ним, у звязку зі зміною місця проживання його сімї до м. Кривого Рогу, заяви до УПСЗН ВК Металургійної районної у місті ради, з метою взяття на облік та призначення адресної допомоги. До цього часу зазначена інформація УПСЗН Синельниківської міської ради повідомлялася ним лише в усній формі.

Зазначені обставини не позбавляють позивача права призначення йому адресної допомоги на підставі поданої ним заяви від 15.09.2016 року, оскільки відмова відповідача в призначенні допомоги протирічить приписам п. 12 Порядку №505.

З аналізу п. 12 Порядку №505 вбачається, що вказаним пунктом регулюються саме умови припинення призначеної грошової допомоги та умови поновлення її виплати, яка була раніше призначена, але її виплата була припинена з зазначених підстав.

Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про призначенням допомоги у звязку зі зміною фактичного місця проживання, є працевлаштованим, а не з заявою про поновлення призначеної раніше іншим органом допомоги, рішення відповідача від 14.11.2016 року в частині не призначення позивачу щомісячної адресної допомоги як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, протирічить чинному законодавству , що є підставою для покладання на відповідача обовязку здійснити позивачу призначення та виплату зазначеної допомоги з дати звернення - 15.09.2016 року.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції постанова винесена з порушенням норм матеріального права, що свідчить про наявність підстав для її скасування та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.6 ст. 12, п.2 ч.1 ст. 315, 317 , 321, 322, 325, п.2 ч.5 ст. 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду міста ОСОБА_2 від 08 вересня 2017 року по справі №212/5534/17(2а/212/181/17) скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним рішення ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 14.11.2016 року в частині не призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги як особі, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг.

Зобовязати ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу як особі, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг починаючи з 15 вересня 2016 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її складання в повному обсязі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 30 січня 2018 року.

Головуючий суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий