Справа № 807/805/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/12222/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Мікули О.І.,

суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року у справі №807/805/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Консервний завод "Універ" до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій,-

суддя в 1-й інстанції - Рейті С.І.

час ухвалення рішення - 15.11.2017 року, не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач - ТОВ "Консервний завод "Універ" звернувся в суд з позовом до відповідача - Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просив (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) визнати протиправними дії (бездіяльність) головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Тертичної В.В. щодо несвоєчасного надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 травня 2017 року (ВП № 54014863).

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичної Віти Володимирівни щодо несвоєчасного надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 травня 2017 року (ВП № 54014863).

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертична В.В. діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження». Судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що вихідна кореспонденція відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС надсилається Міністерством юстиції України відповідно до вимог Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 липня 2012 року № 973/5, тобто не здійснюється безпосередньо державним виконавцем, а отже визнання його дій неправомірними в частині несвоєчасного відправлення постанови про відкриття виконавчого провадження є неправильним. Крім того, відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувана чи боржника на строк до 10 робочих днів. Разом з тим, позивач не скористався своїм правом на відкладення провадження виконавчих дій, а одразу звернувся до суду. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача (апелянта) подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в його відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду цієї справи належним чином повідомлений, оскільки відповідно до приписів ч.2 ст.268 КАС України вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду цієї справи, учасник справи з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що зроблено відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 268 та ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності позивача в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, та на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову - скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 травня 2017 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Тертична В.В. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 54014863) з примусовому виконанню виконавчого напису № 537, виданого 15 травня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк А.В., яким звернено стягнення на нерухоме майно (виробниче обладнання, автотранспортне обладнання, офісна техніка та меблі) боржника - ТОВ "Консервний завод "Універ" та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 12773849,75 грн.

Вказана постанова направлена боржнику - ТОВ "Консервний завод "Універ" 01 червня 2017 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи конвертом (штриховий ідентифікатор 366).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження направлена позивачу із порушенням строку, передбаченого ст. 25 Законом України «Про виконавче провадження», тому такі дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Тертичної В.В. є протиправними.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Ч.2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

П.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про припинення виконавчого провадження, повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого документа до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Ч.1 ст.2 КАС України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

У розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом заявленого позову є визнання протиправними дії (бездіяльність) головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Тертичної В.В. щодо несвоєчасного надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 травня 2017 року (ВП № 54014863).

Для визнання дій протиправними недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов'язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов'язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Колегія суддів вважає, що визнання протиправними дій відповідача щодо невчасного надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження немає характеру самостійної (окремої) позовної вимоги, спрямованої на захист та відновлення порушеного права, а є переумовою застосування інших способів захисту порушеного права, які у цьому адміністративному позові заявлені не були.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв постанову з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.243, 250, 272, 287, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року у справі №807/805/17 скасувати, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя О.І.Мікула

Судді: А.Р.Курилець

М.П.Кушнерик

Повне судове рішення складено 31 січня 2018 року.