Справа № 344/11499/17
Суддя: Островський Л. Є.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/308/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого-судді: Островського Л.Є.

секретаря: Гули Р.М.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про стягнення заборгованості по виплатах,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про стягнення заборгованості по виплатах.

Позов мотивував тим, що він є пенсіонером, інвалідом 2-ї групи, а отже, на його думку відповідачем повинна виплачуватись йому пенсія у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду здоров'ю у розмірі сімдесят п'ять відсотків мінімальної пенсії за віком що передбачено ст..ст. 49, 50, 51,54, 71 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімального розміру мінімальної пенсії за віком згідно ст.. 28 ЗУ « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивач вказує в позовній заяві, що рішеннями судів різних інстанцій йому була призначена і виплачувалась пенсія згідно Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте, рішення не виконуються відповідачем з 01.11.2011р. посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України №745 від 06 липня 2011р. Вважає протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області у здійсненні йому нарахування та виплати, просить суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську виплатити йому заборгованість з пенсійних виплат за період з 01.11.2011 року по 01.08.2017 року, а саме 253 303 грн. 50 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача подала заперечення в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи, а саме відповіді управлінні Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області №309/Т-15 від 14.08.2017 ( а.с.28) вбачається, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постаждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « з 13.03.1994року. З 04.01.1998 р. проведено перевід на пенсію по ІІІ групі групі інвалідності, захворювання пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС і пенсія виплачувалась в мінімальному розмірі ( друга група встановлена з 30.01.2002р. повічно на підставі довідки МСЕК) при 60 відсотках втрати працездатності. З 31.12.2003р. на підставі представлених документів позивача переведено на пенсію по інвалідності у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 04.01.2006року згідно заяви зроблено перевід на пенсію по інвалідності ІІ групі в мінімальному розмірі до Закону України « Про статус і соціальний захист громадян. Які постраждали внаслдідок Чорнобильської катастрофи». З 13.02.2017р. на підставі довідки МСЕК ІІ група при 80 відсотках втрати працездатності. Крім того , відповідач зазначив у відповіді, що в станом на 01.05.2017року розмір пенсії становить 6372,18 грн, мінімальний розмір пенсії-5992,56грн., додаткова пенсія інваліду 3-ї групи ЧАЕС потерпілі- становить 379,60 грн.

В матеріалах справи також міститься заперечення на позов, подане представником відповідача відповідно до якого просить відмовити з задоволенні позову покликаючись на те, що передбачені законом соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. А також відповідач у своєму запереченні покликається на ст.. 22 Загальної декларації прав людини , згідно якої розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Вважає , що законних підстав провести нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постаждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст.19 Конституції України гарантовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпеченняїх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Суд вважає, що посилання відповідача на відсутність фінансового забезпечення виплат на виконання судових рішень , яке здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, як на підставу непроведення виплати заборгованості з пенсійних виплат за період з 01.11.2011р. по 01.08.2017р., а саме 253 303грн. 50 коп. позивачу є такою, що суперечить діючому законодавству.

Враховуючи вищевикладені обставини, зважаючи на вимоги законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про те, що відмова Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_2 виплати заборгованості з пенсійних виплат за період з 01.11.2011р. по 01.08.2017р., а саме 253 303грн. 50 коп. є протиправною та враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме слід зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат за період з 01.11.2011 року по 01.08.2017 року, а саме 253 303 грн. (двісті п'ятдесят три тисячі триста три гривні) 50 коп.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про стягнення заборгованості по виплатах - задовольнити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат за період з 01.11.2011 року по 01.08.2017 року, а саме 253 303 грн. (двісті п'ятдесят три тисячі триста три гривні) 50 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Островський Л.Є.

Повний текст ухвали складено 05.02.2018 року