Справа № 126/3290/17
Суддя: Губко В. І.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/3290/17

Провадження № 2-а/126/16/2018

"25" січня 2018 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Бершадського ВП капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП Бершадського ВП капітана поліції ОСОБА_2 про продовження строку для оскарження та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позов мотивує тим, що 22.11.2017 року на його адресу по пошті надійшла постанова про накладення адміністративного стягнення серії БР №335961 від 22.10.2017, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді425 грн. штрафу в дохід держави.

Позивач вважає постанову відповідача незаконною, безпідставною, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства та без належних доказів, такою що не відповідає дійсним обставинам справи, та підлягає скасуванню з наступних підстав:

Із даної постанови вбачається, що « 22.10.2017 року о 3 год 14 хв в с. Устя Бершадського району Вінницької області по вул. Центральній ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 не пред'явив для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи, чим порушив п.2.4. ПДР України».

Стверджує, що обставини викладені в постанові не відповідають дійсності, оскільки 22.10.2017 року о 3 год 14 хв в с. Устя Бершадського району Вінницької області по вул. Центральній ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції, який наказав предявити посвідчення водія і реєстраційні документи на автомобіль. Позивач поцікавився причиною зупинки, але однозначної відповіді не отримав та після нетривалого діалогу пред'явив відповідні документи. Після цього, працівник поліції забрав їх та відійшов. Згодом, до ОСОБА_1 підійшов інший працівник поліції та висловив йому свою думку стосовно того, що останній очевидно перебуває в нетверезому стані і наказав надати йому права водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Позивач пояснив, що дані документи забрав його колега, однак працівник поліції зазначив, що цього ніхто не бачив та, в результаті, між ними виник словесний конфлікт.

Будь якого протоколу про адміністративне правопорушення, а тим більше постанови про накладення адміністративного стягнення, інспектор поліції не складав.

Крім того, відповідач не зазначив жодного доказу, який підтверджував факт вчинення правопорушення, не залучив свідків, розглянув справу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1, тим самим позбавивши його права на захист і подачу пояснень щодо обставин, які мають значення для вирішення справи та оскаржити постанову у визначений законом термін.

Враховуючи вказане позивач просить поновити строк на оскарження постанови серії БР № 335961 від 22.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП України та скасувати вищевказану постанову.

Позивач ОСОБА_1В до початку розгляду справи по суті надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав та просить слухати справу у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі належних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснювався у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

В судовому засіданні встановлено, що 22.10.2017 року поліцейським СРПП Бершадського ВП капітаном поліції ОСОБА_2 відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №335961, в якій зазначено, що 22.10.2017 року о 3 год 14 хв в с. Устя Бершадського району Вінницької області по вул. Центральній ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 не пред'явив для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи, чим порушив п.2.4. ПДР України.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 335961 від 22.10.2017 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 425 гривень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: a) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

Як зазначив в адміністративному позові позивач ОСОБА_1, він Правил дорожнього руху України не порушував, на вимогу працівника поліції передав йому посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Копії даних документів позивачем також долучено до матеріалів справи. Разом з тим, інспектор не надав належної оцінки його поясненням, не надавши можливості у повному обсязі скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема правом на правову допомогу, на надання доказів та на ознайомлення з доказами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача. Проте, такі докази відсутні. Відповідачем не було вжито таких заходів.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову від 22.10.2017 року позивач отримав поштою лише 20.11.2017 року, у зв'язку з чим пропустив строк на оскарження постанови.

Сукупність вищенаведених обставин дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 з поважних причин було пропущено визначений законом строк для оскарження постанови.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними, відповідач в судове засідання не з'явився, доказів на спростування доводів позивача суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд , як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта власних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

П.1 ч.1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вказаної норми, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 126 КУпАП, ст.ст. 5, 14, 72-79, 205, 241-246, КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови серії БР № 335961 від 22.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Скасувати постанову серії № 335961 від 22.10.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП України.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Суддя В. І. Губко