Справа № 489/2267/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 р.м.ОдесаСправа № 489/2267/17

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурія О.В.,

- Краченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 11 грудня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора УПП в м.Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Аносова Ігоря Михайловича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

22 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовом, в якому просив скасувати постанову сержанта патрульної поліції поліцейського відділу ДПП м.Миколаєва Аносова І.М. серії БР №466045 від 12.05.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначав, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності. Так, відповідач протиправно розглянув справу на місці зупинки, за результатами якої виніс оскаржувану постанову, порушивши процедуру розгляду справи.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що факт здійснення позивачем правопорушення зафіксований на нагрудну відеокамеру інспектора. Крім того, згідно чинного законодавства працівники підрозділів Національної поліції України мають право виносити постанови у справах про адміністративне правопорушення з підстав порушення ПДР на місці вчинення правопорушення.

Постановою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 11 грудня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняту нову, якою задовольнити його позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначив, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення передбачене ст.122 КУпАП, обов'язково складається протокол про адміністративне правопорушення, що в даному випадку не було зроблено.

В зв'язку із неявкою сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

12 травня 2017 року інспектором УПП в м.Миколаєві Аносовим І.М. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Зазначеною постановою встановлено, що 12.05.2017 року, позивач, керуючи автомобілем Заз Део, державний номер НОМЕР_1, в м.Миколаєві на перехресті Космонавтів та вул.12-та Поздовжня, проїхав на забороняючий сигнал світлофора - червоний, чим порушив пп. "е" п. 8.7.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи. Крім того, розгляд справи відносно позивача відбувся у порядку, передбаченому законодавством. Після зупинки відповідач роз'яснив ОСОБА_2 права та обов'язки, надав для огляду відеоматеріали, вислухав пояснення, склав постанову та ознайомив з нею позивача.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пп. "е" п. 8.7.3 ПДР, червоний сигнал світлофора забороняє рух.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, в т.ч. за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису з нагрудного реєстратора відповідача, долученої до матеріалів справи, вбачається, що автомобіль позивача перетнув перехрестя під час коли на світлофорі горить червоне світло. Поліцейськими було здійснено переслідування транспортного засобу з подальшою його зупинкою.

Посилання апелянта на неправомірне складання постанови про адмінправопорушення на місці його вчинення, спростовується положеннями ч.4 ст.258 КУпАП, яка передбачає складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, віднесеного до компетенції Нацполіції, та у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі, на місці вчинення правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, судова колегія приходить до висновку, що відповідач, приймаючи постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, мав для цього достатні підстави, діяв у межах наданих повноважень та на підставі закону.

Суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.286, 308, 310, 315,316,321,322,325 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 11 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Постанова складена та підписана колегією суддів 31 січня 2018 року

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко