Справа № 303/632/18
Суддя: Пак М. М.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/632/18
рядок стат. звіту - 13
РІШЕННЯ

Іменем України

06 лютого 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево адміністративний позов Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_1 Джесутхасан Джерад про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України,-

в с т а н о в и в:

Позивач - т.в.о. начальника Мукачівського прикордонного загону ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_1 Джесутхасан Джерад про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України.

Адміністративний позов мотивує тим, що відповідач 07 серпня 2017 року в пункті пропуску «Вилок» Мукачівського прикордонного загону під час проведення прикордонно-представницької зустрічі був переданий представниками прикордонної поліції Угорщини на територію України представниками Прикордонної поліції Угорщини в порядку процедури реадмісії у звязку з незаконним, поза пунктами пропуску, в складі групи осіб, перетином державного кордону з України в Угорщину 07 серпня 2017 року на ділянці відповідальності відділу пропуску «Велика Паладь», на території Великопаладської сільради Виноградівського району. 10 серпня 2017 року постановою Мукачівського міськрайонного суду відносно відповідача було прийнято рішення про видворення з України в примусовому порядку, ухвалою про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. 18 серпня 2017 року відповідач був поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з місцем розташування в с.Журавичі, Ківерцівського району Волинської області. Шестимісячний строк тримання відповідача у Волинському ПТПІ закінчується 07 лютого 2018 року. Під час перебування у Волинському ПТПІ, 13 грудня 2017 року відповідач звернувся до Управління ДМС України у Волинській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту терміном на 1 місяць. Наказом начальника Управління ДМС у Волинській області по заяві відповідача прийнято рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про що іноземець був належним чином повідомлений 05 січня 2018 року. Станом на 01 лютого 2018 року, відповідач рішення про відмову у оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не оскаржував. Таким чином, процедура прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту завершена, а відповідач втратив законні підстави для перебування на території України та підлягає примусовому видворенню. Відносно відповідача, з метою його ідентифікації та документування направлялися запити до Міністерства закордонних справ України, разом з тим, станом на час подання позову, інформації щодо встановлення особи з метою підготовки відповідних документів для його подальшого видворення в Мукачівському прикордонному загоні не має. Після отримання інформації про завершення процедури вирішення питання про надання статусу біженця або особи яка потребує додаткового захисту, з метою вжиття заходів щодо ідентифікації та отримання документів на повернення до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно

-2-

перебувають в Україні, направлялись запити із проханням дати заповнити національну анкету для направлення її до МЗС та посольських установ. Проте, відповідач співпрацювати як з Мукачівським прикордонним загоном, так і з адміністрацією пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, в питаннях повернення його до країн походження відмовляється, підтвердженням чому є відповідний лист від Волинського ПТПІ. Тому, на підставі вищенаведеного, т.в.о. начальника Мукачівського прикордонного загону ОСОБА_2 звертається до суду та просить продовжити строк затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянину ОСОБА_1 Джесутхасан Джерад, ІНФОРМАЦІЯ_1, який підлягає примусовому видворенню за межі України, але не більше як на 18 (вісімнадцять) місяців.

Позивач - представник Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, адміністративний позов про продовження строку затримання громадянину ОСОБА_1 Джесутхасан Джерад з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України, підтримав з підстав зазначених у адміністративному позові, просив суд його задоволити.

Відповідач - громадянин ОСОБА_1 Джесутхасан Джерад в судове засідання не зявився, від його представника ОСОБА_4 надійшло заперечення, в якому він просить розглянути справу без його участі та участі відповідача, а у задоволенні позову відмовити. Так, із поданого заперечення вбачається, що відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації, позивач доказує листом від 01 лютого 2018 року, в якому звертається до директора Волинського ПТПІ з проханням надати сприяння у ідентифікації вказаної особи, та відповіддю від 01 лютого 2018 року про відмову відповідача від заповнення анкети. Проте, відповідача було затримано ще 07 серпня 2017 року та за цей час лише за 6 днів до завершення терміну затримання було направлено звернення про його додаткову ідентифікацію. Окрім того, позивач не вказує у позовній заяві, які конкретно дані йому були необхідні. Крім того, законом чітко визначено, що умовою продовження строку затримання є недодержання інформації з країни громадської належності іноземця або країни походження особи. Неодержання відповідей з Департаменту консульської служби МЗС України, не є умовою продовження затримання, визначеною законом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи,що відповідно до копії Постанови та Ухвали Мукачівського міськрайонного суду від 10 серпня 2017 року, відносно відповідача громадянина ОСОБА_1 Джесутхасан Джерад, ІНФОРМАЦІЯ_1, було прийнято рішення про видворення з України в примусовому порядку, затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на 06 (шість) місяців.

08 серпня 2017 року перший заступник начальника прикордонного загону начальник штабу підполковник ОСОБА_2 звернувся із листом до начальника Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України із проханням надати допомогу у встановленні особи громадянина ОСОБА_1, який не має документів які посвідчують особу.

Згідно копії Листа за № 81/1331 від 01 лютого 2018 року, начальник відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Прикордонної служби України ОСОБА_3 звертається до директора Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України та просить з метою якісної організації заходів по встановленню осіб громадян ОСОБА_1 Надараша Намаларай, ІНФОРМАЦІЯ_2, Енсухасан Фарад (Jetsuhasan Jerad), ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, отримання для них свідоцтв на повернення до країн походження, просить надати їм для заповнення національної анкети, які направити до Мукачівського прикордонного загону для направлення повторних запитів до Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України.

Відповідно до копії Листа №04-01/89 наданого директором Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України ОСОБА_6 від 01 лютого 2018 року, вказані особи - іноземці, відмовились заповнювати анкети для встановлення їх громадянської приналежності та повертатись до країни походження.

Крім того, 01 лютого 2018 року начальник відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління

-3-

Прикордонної служби України ОСОБА_3 звернувся до начальника Управління ДМС України у Волинській області із листом №81/1330, в якому просив повідомити про результати розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадян ОСОБА_1 Надараша Намаларай, ІНФОРМАЦІЯ_2, Енсухасан Фарад (Jetsuhasan Jerad), ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також іншу інформацію, що може вплинути на розгляд судової справи.

У відповідь на вищевказаний лист, перший заступник начальника Управління Державної міграційної служби України у Волинській області повідомив, що 13 грудня 2017 року громадянин ОСОБА_1 Джесутхасан Джерад, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся із заявою до Управління про звернення за захистом в Україні терміном на 1 місяць. Наказом начальника Управління прийнято рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про що іноземець був належним чином повідомлений 05 січня 2018 року. Станом на 01 лютого 2018 року інформація про оскарження зазначеного рішення в Управлінні відсутня.

Відповідно до частини 11 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Нормою частини 12 статті 289 цього Кодексу встановлено, що про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Так, умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Відповідно до частини 4 статті 26 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до пункту 1 статті 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З частини 4 статті статті 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства вбачається, що іноземці та особи без громадянства перебувають у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її

-4-

права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно частини 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 75 Кодексу адміністративного судочинства Українивизначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивачем не доведено відсутність співпраці з боку відповідача по справі Джесутхасан Джерад, який є громадянином ОСОБА_1, та який на підставі Постанови та Ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 серпня 2017 року, підлягає примусовому видворенню за межі території України та у зв'язку з чим прийнято також рішення про затримання його та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Крім того, визначеною законодавством умовою продовження строку затримання є неодержання інформації з країн громадянської належності іноземця або країни походження особи. Проте, позивачем не надано жодного доказу направлення запиту для одержання такої інформації. Неодержання ж відповідей з Департаменту консульської служби МЗС України не є умовою продовження затримання, визначеною законом.

На підставі вищенаведеного, повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_1 Джесутхасан Джерад про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України - не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 25, 73, 74, 75, 77, 241-246, 250, 251, 289, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.26, 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_1 Джесутхасан Джерад, про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня його складення.

Головуючий М.М.Пак