Справа № 826/7375/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 грудня 2017 року № 826/7375/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними та скасування наказів -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач, Департамент), в якому просив визнати протиправними та скасувати накази відповідача №52 від 13.03.2017 та №53 від 13.03.2017 про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що оскаржувані накази є протиправними, оскільки відповідачем не вказано законодавчо визначених підстав для скасування декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації. Посилався на те, що вказані декларації відповідають вимогам законодавства, а об'єкти будівництва побудовані у відповідності до наведених у деклараціях даних та згідно вимог і обмежень, встановлених законодавством.

Відповідач проти задоволення позову заперечив. Посилався на те, що позивач не отримав містобудівні умови та обмеження щодо земельної ділянки за адресою: на АДРЕСА_1 у Шевченківському районі міста Києва, що свідчить про зазначення недостовірних даних у декларації про початок виконання будівельних робіт. Відповідач також посилався на те, що всупереч обмеженням, встановленим згідно ДБН 360-92** та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», позивачем порушено граничнодопустиму поверховість даного району, а саме, збудовано п'ятий поверх, попри наявне обмеження в чотири поверхи.

У судове засідання 07.11.2017 представник відповідача не з'явився про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. 06.11.2017 відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.08.2017), ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належать земельні ділянки, розташовані на АДРЕСА_1 у Шевченківському районі міста Києва, що підтверджується відповідно державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_2, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №91-2-02794 від 01.10.2011 та державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за №01-8-00252 від 04.07.2012, копії яких наявні в матеріалах справи.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві 30.08.2013 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництво житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва», подану замовником будівництва ОСОБА_1

20.02.2015 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в місті Києві зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Будівництво житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва», подану замовником будівництва ОСОБА_1

Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 08.04.2014 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництво житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва», подану замовником ОСОБА_1

20.02.2015 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в місті Києві зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Будівництво житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва», подану замовником будівництва ОСОБА_1

В подальшому, 13.03.2017 відповідачем було видано накази:

- №53, яким скасовано реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації щодо об'єкта «Будівництво житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1»;

- №52, яким скасовано реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації щодо об'єкта «Будівництво житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1».

Вважаючи дані накази відповідача протиправними і такими, що підлягають скасуванню, позивач оскаржив їх до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності визначені Законом України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-XIV.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про архітектурну діяльність», робоча документація для будівництва (реконструкції, реставрації, капітального ремонту) об'єкта архітектури виконується відповідно до державних стандартів, норм і правил на підставі затвердженого проекту.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Так, відповідно до цієї статті Закону, забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI.

Статтею 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

У відповідності до положень частин 1, 2 і 5 статті 26 цього Закону забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно із частиною 1 2 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником (частина 1 статті 31 зазначеного Закону).

Відповідно до вимог частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції від 06.07.2013), замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється. За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається (частина 2 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Таким чином, виконання будівельних робіт на об'єктах І-ІІІ категорії складності (крім індивідуальних житлових будинків площею до 300 кв.м та господарських споруд) здійснюється після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт.

Процедура подання декларації про початок виконання будівельних робіт та її форма визначені Порядком виконання будівельних робіт (далі - Порядок), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466.

Пунктом 8 вказаної постанови КМУ (в редакції від 11.07.2012) встановлено, що замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2. Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала. Замовник згідно із законом відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження до неї декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру (пункт 9 вказаної постанови КМУ (в редакції від 11.07.2012)).

В силу частини 8 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Суд встановив, що при реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва житлових будинків і господарських будівель по АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва було вказано про отримання містобудівних умов на обмежень забудови земельної ділянки.

Вказані декларації були перевірені та зареєстровані Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві, що підтверджується відповідними відмітками на деклараціях.

В свою чергу відповідач у запереченнях на адміністративний позов, в обґрунтування правомірності оскаржуваних наказів №52 від 13.03.2017 та №53 від 13.03.2017 про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації, вказав про те, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Шевченківському районі міста Києва позивачу не надавались, в обґрунтування чого посилався на лист Департаменту містобудування та архітектури від 07.02.2017 №055-2121. В даному листі зазначені, що електронна база даних містить дані тільки про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Шевченківському районі міста Києва.

Відповідач також посилався на те, що всупереч обмеженням, встановленим згідно ДБН 360-92** та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», позивачем порушено граничнодопустиму поверховість даного району, а саме, збудовано п'ятий поверх.

З огляду на наведені обставини, відповідач вважає, що позивач вніс до декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації недостовірні дані та згідно із положеннями статті 376 Цивільного кодексу України є підстави вважати такі об'єкти самочинним будівництвом та скасувати реєстрацію вказаних декларацій.

Водночас, позивач надав до матеріалів справи належним чином засвідчені копії містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок на АДРЕСА_1 у Шевченківському районі міста Києва №11608/0/12/009-03 від 08.07.2013, на АДРЕСА_1 у Шевченківському районі міста Києва №19/14/12-3/009-14 від 05.08.2014.

Крім того, позивач надав суду належним чином засвідчену копію постанови слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції Пристанскова Р.В. про закриття кримінального провадження №0000308 від 22.05.2017, в якій, зокрема, зазначено про наявність містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок на АДРЕСА_1

Таким чином, доводи відповідача про неотримання ОСОБА_1 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Шевченківському районі міста Києва спростовуються матеріалами справи.

Слід також зазначити, що відсутність в електронній базі даних інформацію про отримання вказаних містобудівних умов та обмежень не може бути беззаперечним доказом неотримання їх позивачем, зважаючи на наявність їх у паперовому вигляді з відтиском печатки Департаменту містобудування та архітектури та підписом директора.

Так, відповідно до пункту 3.19* ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» район садибної забудови може бути сформований окремими житловими чи блокованими будинками з присадибними (приквартирними) ділянками з господарськими будівлями або без них. Забудова цих районів не повинна перевищувати 4-х поверхів.

В силу норм частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З матеріалів справи та пояснень сторін слідує, що обидва будинки, побудовані на земельних ділянках на АДРЕСА_1 у Шевченківському районі міста Києва мають 4 поверхи та додатково мансардний поверх.

Відповідно до додатку Б «Терміни та визначення понять» до Державних будівельних норм України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005, поверх мансардний (мансарда) - поверх у горищному просторі, фасад якого повністю або частково утворений поверхнею (поверхнями) похилої чи ламаної покрівлі.

Відповідач не надав суду доказів того, що п'яті поверхи будівель, побудованих на земельних ділянках на АДРЕСА_1 у Шевченківському районі міста Києва не відповідають ознакам мансардного поверху.

Крім того, у вищевказаній постанові слідчого про закриття кримінального провадження №0000308 від 22.05.2017 вказано, що проведеним оглядом міста події за адресами: АДРЕСА_1 встановлено, що об'єкти будівництва мають чотири поверхи та відповідають містобудівним умовам, а також відомостям, вказаним в деклараціях про початок та завершення будівельних робіт.

Відповідно до частини 2 статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що об'єкти будівництва на АДРЕСА_1 у Шевченківському районі міста Києва не містять ознак самочинного будівництва, на які посилався відповідач. Інших обставин, які могли б бути підставою для скасування реєстрації декларацій про початок будівельних робіт та готовність об'єкта до експлуатації, суду не надано.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи учасників справи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись положеннями статей 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними та скасування наказів задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ №52 від 13 березня 2017 року, винесений Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ідентифікаційний код в ЄДР 40224921.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ №53 від 13 березня 2017 року, винесений Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ідентифікаційний код в ЄДР 40224921.

4. Присудити на користь ОСОБА_1 (ід. код НОМЕР_1) сплачений ним судовий збір у розмірі 1280,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Є.В. Аблов