Справа № 819/1953/17
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1953/17

22 січня 2018 р.м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

судді Баб'юка П.М.

за участю:

секретаря судового засідання Косюк О.П.

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області Відділу державної реєстрації Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_3 про скасування реєстрації декларацій та скасування рішення про державну реєстрацію прав,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_5 (далі - позивач, ОСОБА_5.) з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області (далі - відповідач 1, Управління ДАБІ в Тернопільській області), Відділу державної реєстрації Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області (далі - відповідач 2, Відділ державної реєстрації Теребовлянської РДА) про скасування реєстрації декларацій та рішення про державну реєстрацію прав.

Ухвалою суду від 01 грудня 2017 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 (далі - третя особа, ОСОБА_3.).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем 1 незаконно зареєстровані декларації ТП62 та ТП02 про готовність до експлуатації об'єкта, а саме: квартири №1, що знаходиться в будинку за адресою: АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що обов'язковою умовою для реєстрації декларації в єдиному реєстрі документів ДАБІ є наявність документу, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Проте, замовник - власник даного об'єкта ОСОБА_3 самочинно, без відповідних дозволів та належного оформлення земельної ділянки в користування, не дотримуючись правил добросусідства, добудував до квартири №1, що на першому поверсі багатоквартирного жилого будинку веранду, зайнявши частину прибудинкової ділянки, поза межами існуючого фундаменту.

В обґрунтування позовних вимог щодо відповідача 2 позивач зазначає, що відповідно до частини 2 статті 36 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом а пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки оскаржені декларації зареєстровані протиправно, то і рішення про реєстрацію прав на підставі яких вони виникли теж підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві, відповіді на пояснення третьої особи, відповіді на відзив. Крім того, пояснив суду, що добудовою третьою особою веранди на другому поверсі порушено права та інтереси позивача, а саме: погіршено зовнішній вигляд будівлі, вигляд з вікна квартири, що належить позивачу, недотримано вимоги нормативів інсоляції. Зазначені погіршення значно ускладнюють можливість позивача продати належну йому на праві власності квартиру чи здати її в оренду.

Додатково повідомив, що позивач дізнався про реєстрацію спірних декларацій лише з інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 02.11.2017, а тому, строк звернення до адміністративного суду з даним позовом ним не пропущено.

Представник відповідача1 заперечила проти позовних вимог в повному обсязі посилаючись на мотиви викладені у відзиві на позовну заяву. В судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 здійснив реконструкцію житлової квартири в межах існуючого фундаменту будинку, а тому, документів про право власності чи користування земельною ділянкою не потрібно.

Також зазначила, що під час реєстрації спірних декларацій Управління ДАБІ в Тернопільській області відповідно до чинного законодавства лише перевіряє повноту даних при їх заповненні.

Крім цього, 23.10.2017 відповідачем1 була проведена позапланова перевірка дотримання третьою особою законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Порушень законодавства з боку ОСОБА_3 вказаною перевіркою не виявлено.

Щодо приписів від 13.03.2013 та від 27.01.2014, на які посилається позивач у позовній заяві, про усунення ОСОБА_3 порушень законодавства, зазначила, що приписи були винесені у зв'язку з відсутністю реєстрації третьою особою проведених робіт з реконструкції у органах ДАБІ. Вимоги вказаних приписів були виконані зокрема шляхом подання декларації ТП62 від 17.05.2016 про готовність об'єкта до експлуатації.

Представник відповідача 2 заперечив проти позовних вимог в повному обсязі, подав відзив на позовну заяву, в якому вказав про відповідність оскаржуваного рішення вимогам законодавства та зазначив, що державним реєстратором прийнято обгрунтовне рішення, на підставі якого внесено запис про реєстрацію за ОСОБА_3 право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, на підставі поданих ОСОБА_3 документів.

Третя особа проти позовних вимог заперечила в повному обсязі, подала заперечення на адміністративний позов. В судовому засіданні представник третьої особи підтримав подані заперечення, зазначив, що ОСОБА_3 здійснив будівництво в межах існуючих фундаментів будинку. Крім цього, звернув увагу суду, що позивачем пропущено строк звернення до суду оскільки останній міг і повинен був знати про реєстрацію таких декларацій значно раніше, а не тільки з інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 02.11.2017.

Розглянувши матеріали справи, подані документи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_5 є власником квартири №2, що знаходиться на першому поверсі в будинку за адресою: АДРЕСА_1 Тернопільської області що підтверджується копією договору дарування від 10 жовтня 2012 року (аркуш справи 10).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 13 вересня 2006 року (аркуш справи 11) ОСОБА_3 придбано квартиру №1 загальною площею 80,3 кв м, що знаходиться на другому поверсі в будинку за адресою: АДРЕСА_1 Тернопільської області.

Рішенням Виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області №182 від 31.07.2007 надано дозвіл ОСОБА_3 на добудову веранди до житлового будинку та реконструкцію господарського будинку з гаражем, що знаходиться в АДРЕСА_1 (аркуш справи 73). При наданні вказаного дозволу також враховано згоду власників інших двох квартир зазначеного будинку (аркуш справи 144).

Крім цього, в матеріалах справи наявний Паспорт на забудову садиби в населених пунктах України щодо добудови ОСОБА_3 веранди на першому поверсі житлового будинку та реконструкції господарського приміщення з гаражем за адресою АДРЕСА_1 Тернопільської області (аркуш справи 72-74).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, із довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації №49 від 25.09.2015 (аркуш справи 67) ще станом на 11.05.1979 на першому поверсі будинку при вході до сходової клітки на другий поверх зазначений ґанок (веранда) зі сходами. Другий поверх будинку становить квартиру №1 та має окремий вхід з першого поверху.

Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи №4857 на будинок по АДРЕСА_1 Тернопільської області, зокрема, "Плану этажей строения литеры "А" (аркуш справи 59): ґанок (веранда), який розміщений біля сходової клітки, відображено як частину даного житлового будинку розміщеного на фундаменті. Вхід у квартиру №1, що на другому поверсі, здійснюється через вказаний ґанок (веранду) та сходову клітку.

Таким чином, твердження позивача про те, що ОСОБА_3 проведено реконструкцію (добудову) веранди за межами зовнішніх геометричних розмірів існуючого фундаменту будинку та зайнявши частину прибудинкової ділянки спростовуються зазначеними матеріалами справи.

08.12.2015 Управлінням ДАБІ в Тернопільській області зареєстровано декларацію №ТП22 про початок будівельних робіт, а 17.05.216 декларацію №ТП2 про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності - реконструкції житлової квартири в багатоквартирному будинку, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 Тернопільської області, замовник - ОСОБА_3 (аркуші справи 137-142).

В графі (пункті) 13 вказаної декларації - "Інформація про документ що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою", вказано: "Не вимагається п.4 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"".

Відповідно до частини 4 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (чинного на час виникнення спірних правовідносин - реєстрації декларації) реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Як встановлено вище, третя особа здійснила реконструкцію житлової квартири, належної їй за договором купівлі-продажу, не порушуючи зовнішніх геометричних розмірів фундаменту будинку, і відповідно до частини 4 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", така реконструкція не потребує наявності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

З твердженням представника позивача про те, що вказана частина 4 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", щодо можливої відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, не відноситься до реконструкції приватних об'єктів, а стосується лише містобудівної документації, яка замовляється органами державної влади чи місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності, суд не погоджується.

Представником в даному випадку невірно трактується зазначена норма ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності".

Зокрема, норми ч.4 ст.34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", в редакції чинній на час спірних правовідносин, передбачали декілька підстав за наявності яких реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва не потребувала наявності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, в тому числі, але не виключно:

- комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності.

Крім цієї, вказані норми статті передбачали і інші підстави за наявності яких реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва не потребує наявності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, зокрема:

- реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із абзацом 1 частиною 1 статті 39 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 39 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 затверджено "Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" (далі - Порядок №461) відповідно до пункту 17 якого замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації: щодо об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку; щодо об'єктів, які належать до I-III категорії складності, за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку; щодо самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку.

Згідно із пунктом 18 Порядку №461 орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Відповідно до пункту 2 Порядку №461 повнота даних - інформація, зазначена замовником у поданих за встановленою формою документах, що за змістом достатня для прийняття рішення про реєстрацію декларації.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні пояснив, що ним відповідно до наданих законодавством повноважень перевірено повноту даних, а саме, інформацію, зазначену замовником - ОСОБА_3 в декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 17.05.216 №ТП2 та здійснено її реєстрацію.

Крім цього, декларація №ТП22 про початок вказаних будівельних робіт зареєстрована Управлінням ДАБІ в Тернопільській області 08.12.2015 та не скасована станом на час подання на реєстрацію декларації №ТП2 про готовність об'єкта до експлуатації.

Враховуючи наведене, судом не встановлено порушень вимог чинного на той час законодавства в діях Управління ДАБІ в Тернопільській області при реєстрації поданої третьою особою декларації №ТП2 про готовність об'єкта до експлуатації.

Крім цього, суд зверстає увагу, що відповідно до частини 2 статті 39-1 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Таким чином, реєстрація декларації може бути скасована у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту наведення у ній недостовірних даних, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом в процесі розгляду справи, Управлінням ДАБІ в Тернопільській області у період 23.10.2017 проведено перевірку дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті: реконструкція господарського будинку з надбудовою другого поверху, реконструкція частини житлової квартири по АДРЕСА_1. За результатами проведення даного заходу державного нагляду Управлінням ДАБІ в Тернопільській області складено акт № ТД-26.10/1.

Порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті з боку ОСОБА_3 вказаною перевіркою не виявлено.

Таким чином, позовна вимога щодо скасування реєстрації декларації від 17.05.216 №ТП2 задоволенню не підлягає

Також, не доведено порушення відповідачем1 прав особисто позивача - ОСОБА_5 при здійсненні реєстрації вказаної декларації. Погіршення зовнішнього вигляду будівлі та виду з вікна квартири в результаті реконструкції є суб'єктивною думкою позивача, і при встановленому перевіркою дотриманні третьою особою будівельних норм і правил, не є достатньою підставою для скасування реєстрації декларації. При цьому, вказані обставини можуть бути предметом розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Крім цього, як видно з інвентарної справи на будинок (аркуш справи 59), всі три квартири вказаного будинку мають власні входи, які не пересікаються один з одним. Тобто, реконструкція входу в квартиру №1 не впливає на права інших мешканців будинку, оскільки ні верандою ні сходовою кліткою останні не користуються.

Щодо позовної вимоги про скасування декларації №ТП0 від 22.11.2013.

22.11.2013 Управлінням ДАБІ в Тернопільській області зареєстровано декларацію №ТП0 про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності - реконструкції господарського будинку з надбудовою другого поверху, яку подав ОСОБА_3 (аркуші справи 131-136). Декларація про початок виконання вказаних будівельних робіт №ТП54 була зареєстрована відповідачем1 26.03.2013 і на час реєстрації спірної декларації від 22.11.2013 була чинною.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо скасування реєстрації декларації №ТП0 від 22.11.2013 є безпідставними, оскільки позивач обгрунтовує порушення його прав та інтересів як співвласника житлового будинку в АДРЕСА_1 в зв'язку із реконструкцією ОСОБА_3 веранди в цьому житловому будинку. Натомість, в декларації №ТП0 від 22.11.2013 йдеться про реконструкцію господарського будинку з надбудовою другого поверху, а не житлової квартири.

Зазначена господарська будівля міститься в Генплані забудови земельної ділянки як окремий (окремостоячий) об'єкт нерухомого майна (аркуш справи 49) і жодних претензій стосовно реконструкції даної будівлі позивачем не висловлено.

В судовому засіданні з'ясовано та підтверджується відомостями вказаними в декларації №ТП0 від 22.11.2013, що ОСОБА_3 здійснив реконструкцію господарської будівлі з надбудовою другого поверху, яка є окремо стоячим об'єктом нерухомого майна. Площа вказаного об'єкту, як і квартири, теж 95,2 кв.м., у зв'язку з чим напевне позивач і ототожнив його з реконструкцією квартири.

Щодо позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31412428 від 15.09.2016 і запису №16417606 від 09.09.2016

Відповідно до частини 9 статті 39 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції чинній на час прийняття оскарженого рішення - 15.09.2016) зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Державним реєстратором відділу державної реєстрації Теребовлянської РДА прийнято рішення №31412428 від 15.09.2016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нерухоме майно: трикімнатну квартиру загальною площею 95,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Тернопільської області та господарський будинок з мансардним поверхом та підвалом загальною площею 95,2 кв. м. за тією ж адресою (аркуш справи 23)

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» (далі - Закон). Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 2 Закону державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 2 Закону реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші , що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Згідно із частиною 2 статті 13 Закону на кожний об'єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна. Розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, які містять відомості про: 1) нерухоме майно; 2) право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права; 3) інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав; 4) обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих обтяжень.

Відповідачем проведено реєстрацію права власності на підставі поданих третьою особою документа, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна до його реконструкції (договір купівлі-продажу нерухомого майна ВОР№646349 від 13.09.2006р.); документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (декларацій про готовність об'єкта до експлуатації №№ ТП02 від 22.11.2013р., ТП62 від 17.05.2016р. виданих Управління ДАБІ у Тернопільській області) та технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна (технічний паспорт №4055 виданий 02.09.2016р. Теребовлянським бюро технічної інвентаризації).

На виконання вимог законодавства відповідачем 2 здійснено перевірку наявності реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації ТП 02 від 22.11.2013р. та декларації про готовність об'єкта до експлуатації ТП62 від 17.05.2016р. в Єдиному реєстрі документів. Проведеною перевіркою встановлено, що подані заявником Декларації зареєстровані в Єдиному реєстрі документів.

Відповідно, суд вважає, що відповідачем 2 прийнято законне та обґрунтоване рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 Тернопільської області за ОСОБА_3 внесено відповідний запис про реєстрацію права власності на зазначене майно.

Також, відповідно до ч.2 ст.26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування реєстрації спірних декларацій про готовність об'єктів до експлуатації, то вимога про скасування рішення про реєстрацію прав, на підставі яких вони виникли, теж скасуванню не підлягає.

Крім цього, суд вважає, що вимоги позивача про скасування рішення держаного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно є передчасними, оскільки відповідно до зазначених положень ч.2 ст.26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації є самостійною підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав.

З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Стосовно тверджень третьої особи щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Представник позивача у відповіді на пояснення третьої особи (аркуш справи 101) вказує, що про реєстрацію спірних декларацій йому стало відомо лише в листопаді 2017 року, коли ОСОБА_3 подав до Теребовлянського районного суду про справі №606/2681/15-ц копії вказаних документів.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначив, що позивач повинен був дізнатись про їх існування значно раніше, оскільки конфлікт між ними виник ще у 2013 році і ОСОБА_5 повинен був звернутись до управління ДАБІ в Тернопільській області із відповідною заявою та міг отримати копії вказаних документів.

З даного приводу суд зазначає, що отримувати за запитом копії документів є правом позивача, а не його обов'язком, а тому, не слід ототожнювати вказані обставини з тим, що позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав та інтересів.

Інші докази, на підставі яких можна було б встановити що позивач раніше дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, в матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, Відділу державної реєстрації Теребовлянської районної адміністрації Тернопільської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_3 про скасування реєстрації декларацій ТП62 від 17.05.2016 і ТП02 від 22.11.2013 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31412428 від 15.09.2016 і запису №16417606 від 09.09.2016, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 січня 2018 року.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.