Справа № 826/15598/16
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 січня 2018 року № 826/15598/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Пластик Стандарт»
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
про визнання протиправним та скасування рішення, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Пластик Стандарт» з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 19.09.2016.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ним єдиний внесок на загальнообов?язкове державне соціальне страхування (далі також - ЄСВ, єдиний внесок) сплачувався своєчасно, в строк, установлений ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», тобто до 20-го числа поточного місяця за попередній. На підтвердження наведених у позові обставин позивач додав до матеріалів позову копії платіжних доручень.

У призначених судових засіданнях у справі представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги повністю, а представники відповідача заперечували проти задоволення позову, з підстав наведених у тексті письмових заперечень. Зокрема, 30.11.2017 представник відповідача надав суду довідку про призначення рахунку № 2650, на який позивачем здійснена сплата сум єдиного внеску, та пояснив що така сплата була проведена товариством на невірний рахунок. З урахуванням наведеного відповідач вважає, що оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені винесено правомірно.

В судове засідання 30.11.2017 з'явилися представники відповідача, які заперечували проти позову та просили суд відмовити в його задоволенні.

Позивач явку свого представника в судове засідання 30.11.2017 не забезпечив. Разом з тим, надіслав клопотання про неможливість прибуття представника в судове засідання та розгляд справи за його відсутності.

З огляду на викладене, суд у судовому засіданні 30.11.2017 на підставі ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла на час вчинення даної процесуальної дії) ухвалив про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивачем упродовж періоду з серпня 2015 року по серпень 2016 року перераховано на казначейські рахунки суми єдиного внеску із за заробітної плати за звітні місяці липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень і липень 2016 року, всього у розмірі 14 525,10 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 90 від 13.01.2016, № 114 від 12.04.2016, № 125 від 10.05.2016, № 143 від 07.07.2016, № 15 від 17.08.2015, № 55 від 12.10.2015, № 66 від 09.11.2015, № 109 від 13.03.2016, № 134 від 03.06.2016, № 34 від 18.09.2015, № 80 від 15.12.2015, № 100 від 16.02.2016, № 152 від 20.07.2016, № 208 від 15.08.2016.

У всіх із перелічених вище платіжних дорученнях по перерахуванню ЄСВ, окрім платіжного доручення № 15 від 17.08.2015, зазначений рахунок платежу № 2650 (для сплати єдиного внеску, нарахованого роботодавцями на суми заробітної плати відповідно до ч. 7-9, 12-14 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»). Разом з тим, у платіжному дорученні № 15 від 17.08.2015 зазначений рахунок платежу № 2650, який згідно пояснень представника відповідача був створений та закріплений за ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві для сплати єдиного внеску фізичними особами - підприємствами, у т.ч. тими, які обрали спрощену систему оподаткування та особами, які проводять незалежну професійну діяльність.

Між тим, 30.09.2016 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластик Стандарт» від ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві надійшло рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 19.09.2016. Відповідно до цього рішення, відповідач на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» застосував до позивача за несвоєчасну сплату сум єдиного внеску штраф у розмірі 2 275,26 грн. (що становить 20% від суми несвоєчасно погашеного ЄСВ) та нарахував за період з 21.08.2015 по 08.09.2015 суму пені у розмірі 244,77 грн.

Згідно даних розрахунку штрафної санкції до цього Рішення, несвоєчасно сплачені позивачем суми ЄСВ були попередньо задекларовані ним у звітах з ЄСВ за звітні місяці липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень і липень 2016 року.

Не погоджуючись із правомірністю цього рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені з тих підстав, що сплата сум єдиного внеску проведена своєчасно, позивач звернувся з цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Основним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2464).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками єдиного внеску, зокрема, є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Контроль своєчасності подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків, зборів, платежів входить до функцій контролюючих органів, а саме органи доходів і зборів (пп. 191.1.2 п. 191.1 ст. 191, п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6, абз. 1 і 2 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Також платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

При цьому, платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі.

Частиною 7 ст. 9 зазначеного Закону встановлено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

У відповідності до положень ч.ч. 5, 6 і 10 ст. 9 Закону № 2464 (в редакції Закону України від 04.07.2013 № 406-VI), сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.

Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Відомості про стан розрахунку платника єдиного внеску з бюджетом відображається в оперативній формі обліку, яка ведеться в порядку встановленому наказом Міністерства фінансів України 07.04.2016 № 422 «Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а в період до 10.06.2016 - наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 № 765, - інтегрованій картці платника.

У силу приписів ч. 11 ст. 9 Закону України № 2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Так, згідно ч. 10 ст. 25 цього Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Крім того, у випадку несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску на платника єдиного внеску орган доходів і зборів накладається штраф у розмірі 20 відсотків від своєчасно не сплачених сум (п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464).

Таким чином, за несплату платником податків єдиного внеску у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій.

Дослідивши зміст наявних у справі платіжних доручень платника - позивача суд встановив, що перерахування коштів за такими платіжними дорученнями здійснювалося на користь контролюючого органу - ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві за місцем податкового обліку ТОВ «Пластик Стандарт», а саме: на рахунки « 2650» і « 2650», що були відкриті для ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві та діяли на момент проведення платежів (про що зазначено на офіційному веб-сайті Державної фіскальної служби України).

Дані платіжні документи були прийняті банком до виконання та платежі проведено в ті самі дні або наступні після них дні, що підтверджується відмітками банку на таких платіжних дорученнях.

Відповідно до спільного наказу Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 19.09.2013 № 493/815 «Про затвердження Положення про рух коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (втратив чинність 25.03.2016), зазначено, що дане положення розроблено відповідно до статей 8, 9, 11, 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» з метою регламентування руху коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та фінансових санкцій (штрафів та пені), що застосовуються згідно із Законом, на рахунках, відкритих в органах Державної казначейської служби України відповідно до вимог законодавства.

Пунктом 2.1 розд. ІІ вказаного Положення передбачалось, що Міністерство доходів і зборів України та територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об'єднані та спеціалізовані державні податкові інспекції Міндоходів відкривають в органах Казначейства небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 «Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування» (далі - рахунок 3719) для зарахування та розподілу коштів єдиного внеску та фінансових санкцій (далі - страхові кошти).

Відкриття рахунків 3719 здійснюється на підставі заяв Міндоходів і територіальних органів Міндоходів та інших документів у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики.

Згідно з п. 3.1 розд. ІІІ Положення, страхові кошти, що сплачуються страхувальниками, зараховуються на рахунки 3719, відкриті на ім'я територіальних органів Міндоходів в управліннях (відділеннях) Казначейства.

Аналогічні положення містяться у чинному на даний час Положенні про рух коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 12.02.2016 № 54.

Згідно з ч. 4 ст. 45 Бюджетного кодексу України (далі - БК України), податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Нормами ч. 5 ст. 45 БК України передбачено, що податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Аналіз норм цього Кодексу дає підстави суду зробити висновок, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами державного бюджету, які визнаються зарахованими до бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Поняття «єдиний казначейський рахунок» закріплене в Положенні про єдиний казначейський рахунок, затверджене Наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 № 122 (далі - Положення № 122), та визначається як консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Пунктом 2.1 цього Положення встановлено, що єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Тобто, зі змісту пунктів Положення № 122 слідує, що всі сплачені податки і збори (обов'язкові платежі), в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок - єдиний казначейський рахунок.

Правовий аналіз наведених вище норм БК України та Положення № 122 дає підстави для висновку про те, що здійснення платником помилок під час перерахування сум єдиного внеску на не бюджетні казначейські рахунки балансового рахунку 3719 в строк, встановлений ч. 8 ст. 9 Закону № 2464, має кваліфікуватися як дія, хоч й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника при сплаті задекларованої суми єдиного внеску, не можуть бути підставою для застосування штрафів та нарахування пені, передбачених ч. 10 і п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону. Оскільки такі суми єдиного внеску були сплачені на єдиний казначейський рахунок, то помилкове зазначення у платіжному дорученні під час сплати суми єдиного внеску невірного рахунку в межах балансового рахунку 3719 не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми внеску у визначений відповідною нормою Закону строк.

Дані висновки суду кореспондуються з правовою позицією Верховного Суду України, що викладена у постановах від 17.01.2018 у справі № 2а-2686/09, від 16.06.2015 року у справі № 21-377а15.

Крім того, в ході розгляду справи в суді факт надходження суми єдиного внеску 14 525,10 грн. від ТОВ «Пластик Стандарт» на діючий казначейський рахунок № 2650 у строки, зазначені у наданих позивачем платіжних дорученнях, відповідачем належними документальними доказами (зокрема: витягами з інтегрованої картки платника єдиного внеску - ТОВ «Пластик Стандарт» за 2015 - 2016 роки) спростовано не було.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні даної справи також враховує правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», яке згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у п. 110 вказаного рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

В ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, всупереч наведених процесуальних норм не підтвердив документально факт несвоєчасної сплати позивачем єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з липня 2015 року по липень 2016 року, який зарахований до бюджету, та відповідно наявність правових підстав для застосування відносно позивача штрафних санкцій та пені.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає рішення відповідача № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 19.09.2016 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення останніх.

Керуючись статтями 77, 139, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві за № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 19.09.2016.

3. Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «Пластик Стандарт» (, місцезнаходження: 03189, м. Київ, вул. Вільямса Академіка, 6 Д, оф. 43) документально підтверджені судові витрати у розмірі 1 378 грн. (дві тисячі сімсот п?ятдесят шість грн.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (, адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 23).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок