Справа № 818/1925/17
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 р. Справа №818/1925/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач. ОСОБА_1), звернуся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної казначейської служби України, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України при розгляді заяви ОСОБА_1 від 20.10.2017 року;

- зобов'язати Державну казначейську службу України розглянути та направити на адресу ОСОБА_1 результати розгляду заяви від 20.10.2017 року;

- стягнути з Державної казначейської служби України грошові кошти в рахунок компенсації моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 20.10.2017 року позивач, у відповідності з вимогами ст. 1 Закону України "Про звернення громадян", звернувся із заявою до Державної казначейської служби України щодо виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 31.05.2017 року та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 року по справі № 818/572/17. Однак, станом на 05.12.2017 року дана заява Державною казначейською службою України не розглянута. Позивач також зазначив, що такими неправомірними діями відповідача йому завдано психологічні страждання, що призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків, а тому просить стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2017 року відкрито провадження по даній справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

18.01.2018 року до канцелярії суду представником Державної казначейської служби України подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що листом Державної казначейської служби України від 01.12.2017 № 5-13/7486-20140 позивача повідомлено про результати розгляду його заяв від 20.10.2017 та 09.11.2017 щодо виконання судового рішення по справі № 818/572/17, та зазначено, що виконавчий документ прийнято Казначейством до виконання згідно пункту 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. Крім того, листом від 09.01.2018 № 5-13/364-584 позивача повідомлено про відкладення безспірного списання коштів за виконавчим листом Сумського окружного адміністративного суду від 02.11.2017 по справі № 818/572/17 на підставі підпункту 1 пункту 11 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників у зв'язку зі зверненням до органу, який видав виконавчий документ, із заявою про зміну способу виконання рішення суду. Крім того, жодних доказів спричинення моральної шкоди позивачем не надано та в чому вона полягає не вказано. А отже, підстави для відшкодування такої шкоди також відсутні (а.с. 30).

Як визначено ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 року скасовано постанову Сумського окружного адміністративного суду від 31.05.2017 року по справі № 818/572/17 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з Державної казначейської служби України грошових коштів в рахунок компенсації моральної шкоди. Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок компенсації моральної шкоди в розмірі 86 04,00 грн. (а.с. 7-9).

20.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Державної казначейської служби України щодо виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 31.05.2017 року та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 року по справі № 818/572/17 (а.с. 10). Однак, станом на 05.12.2017 року відповідь на дану заяву позивачу надано не було.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Під зверненнями громадян згідно ст. 3 Закону України "Про звернення громадян" розуміються викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За приписами ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

З аналізу зазначених норм суд вбачає, що звернення зокрема розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, при цьому, якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення

Як встановлено судом з позовної заяви та сайту post-tracker.info, відправлення за номером 120 (заява ОСОБА_1 від 20.10.2017 року) вручене Державній казначейській службі України за довіреністю 31.10.2017 року об'єктом поштового зв'язку Київська міська дирекція, при цьому, як самостійно зазначено відповідачем у відзиві на позов, відповідь було надано позивачу на заяву від 20.10.2017 року листом Державної казначейської служби України від 01.12.2017 № 5-13/7486-20140, тобто з пропущенням терміну, встановленого ст. 20 Закону України "Про звернення громадян", разом з тим, доказів повідомлення позивача про те, що в місячний термін вирішити порушені у його зверненні питання неможливо, а тому встановлюється необхідний термін для його розгляду, суду надано не було.

Водночас, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що листом Державної казначейської служби України від 01.12.2017 № 5-13/7486-20140 позивача повідомлено про результати розгляду його заяв від 20.10.2017 та 09.11.2017, однак доказів направлення зазначеного листа позивачу, відповідачем надано суду не було.

Суд зазначає, що фактично відповідачем розглянуто заяву ОСОБА_1 від 20.10.2017, однак позивача не було повідомлено про наслідки розгляду його заяви, чим відповідачем порушено ст. 15 Закону України "Про звернення громадян".

А отже, позовні вимоги в частині зобов'язання Державної казначейської служби України розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.10.2017 року не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не виконало покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності дій при розгляді заяви ОСОБА_1

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України при розгляді заяви ОСОБА_1 від 20.10.2017 року та зобов'язання Державної казначейської служби України направити на адресу ОСОБА_1 результати розгляду заяви від 20.10.2017 року підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача грошових коштів в рахунок компенсації моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням, під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Проте, суд наголошує, що позивачем не надано доказів в чому полягає завдана йому моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача її заподіяно позивачеві, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в зазначеній частині позову.

Керуючись ст. ст. 90, 241-246, 251, 295, 254-255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, ) при розгляді заяви ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 41601) від 20.10.2017 року.

Зобов'язати Державну казначейську службу України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, ) направити на адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 41601) результати розгляду заяви від 20.10.2017 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек