Справа № 361/2291/17
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/2291/17 Суддя (судді) першої інстанції: Василишин Валерій Олександрович
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Федотова І.В.,

при секретарі Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода» про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода» про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 19 серпня 2016 року щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно із пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язано Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зарахувати трудовий стаж роботи на посаді тракториста за період з 02 квітня 1976 року по 02 січня 2002 року до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, згідно з пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначити й виплатити ОСОБА_2 з 14 червня 2016 року пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2, згідно з пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.ст. 315, 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 14 червня 2016 року звернувся до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення пенсії, відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 19 серпня 2016 року ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовлено через не надання довідки уточнюючої пільговий характер роботи тракториста-машиніста підприємств сільського господарства, в якій має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; характер виконуваної роботи; дані про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції впродовж повного польового періоду в рослинництві або протягом календарного року у тваринництві, за періоди роботи у

КСП «Гоголівське» (ТОВ «Злагода»).

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 (надалі Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року (надалі - Закон №1058-IV).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України, закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Вичерпний перелік обставин, за яких особи мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, визначено у статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII.

Згідно із пунктом «в» наведеної статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 01 квітня 2024 року, пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 7, згідно якого до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається із трудової книжки НОМЕР_1, позивач 02 квітня 1976 року був призначений на посаду тракториста у радгосп «Гоголівський»; 01 червня 1982 року звільнений у зв'язку із призовом на військову службу; 01 липні 1984 року прийнятий на посаду тракториста у тракторну бригаду радгоспу «Гоголівський». Із запису у трудовій книжці вбачається, що 03 червня 1995 року радгосп «Гоголівський» перейменований на КСП «Гоголівський». 02 січня 2002 року ОСОБА_2 звільнений із роботи у КСП «Гоголівський» за власним бажанням. Всього стаж роботи позивача на посаді тракториста складає понад 25 років.

Колегією суддів вставнолено, що підприємства у яких працював позивач радгосп «Гоголівський» та правонаступник КПС «Гоголівський» відносяться до сільськогосподарських підприємств.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач має посвідчення тракториста машиніста.

Тобто, з урахуванням наведених норм, записів трудової книжки, вбачається, що позивач досяг 55-річного віку, має загальний трудовий стаж більше 35 років, з яких 25 років 09 місяців відпрацював трактористом у радгоспі «Гоголівський» та в його правонаступника - КСП «Гоголівський», де безпосередньо був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підтверджується трудовий стаж позивача на посаді тракториста, який надає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Наведені обставини у сукупності повністю спростовують доводи відповідача, які ним наведені, як в оскаржуваному рішенні про відмову позивачу у призначенні пенсії та в запереченнях на заявлений позов, про не підтвердження наявного у позивача пільгового стажу, що дає йому право на призначення пенсії відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Одним із принципів адміністративного судочинства є диспозитивність - це надання особам, які беруть участь у справі, можливості вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Частиною другою статті 11 КАС України (чинною на момент прийняття рішення судом першої інстанції), визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, за загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві.

Як роз'яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: - лише у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав - вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, про зобов'язання відповідача зарахувати до трудового стажу роботи на посаді тракториста за період з 02 квітня 1976 року по 02 січня 2002 року до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, згідно з пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта стосовно того, що позивачем оскаржується рішення комісії ГУ ПФУ Київської області, яке не залучено в якості відповідача у справі, оскільки з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просить скасувати рішення комісії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.03.2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: І.В. Федотов

А.Ю. Коротких

Повний текст постанови виготовлений 24.01.2018 року.