Справа № 826/1071/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/1071/17

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

29 січня 2018 року №826/1071/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БУДЕВОЛЮЦІЯ»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Адміністративну справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до пунктів 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві було проведено камеральну перевірку податкової звітності товариства з обмеженою відповідальністю «БУДЕВОЛЮЦІЯ» з податку на додану вартість за червень 2016 року.

Перевіркою встановлено несвоєчасну реєстрацію податкової накладної товариством з обмеженою відповідальністю «БУДЕВОЛЮЦІЯ» у Єдиному реєстрі податкових накладних за червень 2016 року на суму податку на додану вартість 157 661, 31 грн., чим порушено вимоги пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

За наслідками перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві складено Акт від 15.08.2016 №2031/26-55-12-05 (далі – Акт перевірки).

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (Податковий кодекс України).

Згідно з нормами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, Єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН) - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з підпунктом «б» пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, дата складання податкової накладної належить до обов'язкових реквізитів податкової накладної.

Відповідно до положень пункту 201.10 Податкового кодексу України, в редакції на час виникнення спірних праоввідносин, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що помилкове заповнення дати податкової накладної попереднім числом та її реєстрація в ЄРПН фактично означає, що строк між датою складання і датою реєстрації в ЄРПН збільшується.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Згідно абзацом першим пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 201.7 цієї статті Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Таким чином, штрафні (фінансові) санкції згідно пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України можуть бути застосовані лише у разі, якщо платник податків - продавець товарів/послуг був зобов'язаний згідно із вимогами Податкового кодексу скласти та зареєструвати податкову накладну, а саме - в зв'язку із постачанням товарів/послуг або надходження коштів від покупця як авансу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 24.06.2016 в Єдиному реєстрі податкових накладних було зареєстровано податкову накладну від 02.06.2016 №4.

Так позивач зазначає, що ним було допущено помилку при зазначенні дати складання податкової накладної №4. Позивач вказує, що податкова накладна відображала помилкову інформацію, оскільки операція, яку вона містить взагалі не була здійснена. Підтвердженням цього слугує інформація, що міститься в колонці №2 податкової накладної, де вказано на дату договору по якому виникли податкові зобов’язання – 10.06.2016.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За посиланням позивача, жодних операцій, які б були підставою для складання податкових накладних між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «АРКАДА-БУДІВНИЦТВО» не відбувалось, договір відповідно до якого у позивача виникають податкові зобов’язання було укладено лише 10.06.2016.

Суд звертає увагу, що відповідач не надав суду жодних належних доказів, які б підтверджували здійснення господарських операцій між товариством з обмеженою відповідальністю «БУДЕВОЛЮЦІЯ» та товариством з обмеженою відповідальністю «АРКАДА-БУДІВНИЦТВО» станом на 02.06.2016, у письмових запереченнях відповідача з даного приводу також нічого не зазначено.

Таким чином, суд зазначає, що виникнення податкових зобов’язань у товариства з обмеженою відповідальністю «БУДЕВОЛЮЦІЯ» не могло відбутися рівніше, ніж укладання договору між позивачем та його контрагентом.

У випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг складається розрахунок коригування до податкової накладної (абзац 6 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України).

Так позивачем 24.06.2016 було зареєстровано розрахунок коригування від 10.06.2016 №1 до податкової накладної від 02.06.2016.

Оскільки податкова накладна від 02.06.2016 №4 була зареєстрована помилково і не підлягала наданню покупцеві, а її реєстрація була самостійно скасована позивачем шляхом подання розрахунку коригування до проведення перевірки контролюючим органом, то підстав для настання відповідальності за статтею 120-1 Податкового кодексу України за порушення термінів реєстрації по помилково зареєстрованій податковій накладній, яка не підлягала передачі покупцеві, не було.

Суд також звертає увагу, що під час судового розгляду справи відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не спростовано доводів позивача щодо несвоєчасного розгляду скарг товариства з обмеженою відповідальністю «БУДЕВОЛЮЦІЯ», які подавались в порядку адміністративного оскарження, та наявністю підстав відповідно до пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України вважати, що таки скарги є повністю задоволеними на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем закінчення відповідних строків.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність достатніх підстав для їх задоволення у повному обсязі.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з наявної в матеріалах справи квитанції від 11.01.2017 №17/0000, позивачем було сплачено судовій збір у розмірі 1 600, 00 грн..

Отже, сума судового збору, що підлягає присудженню позивачу, становить 1 600, 00 грн..

Керуючись статтями 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Літвінова А.В.