Справа № 200/21557/16-а(2-а/200/8904/16)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2017 року справа № 200/21557/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі

на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2017 року (ухвалену в порядку скороченого провадження суддею Шевцовою Т.В.)

у справі №200/21557/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинитиі дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій щодо відмови в призначенні пенсії за віком протиправними та зобов'язання зарахувати період роботи з 04 жовтня 1990 року по 23 січня 1993 року в Сусуманському монтажному управлінні, як період роботи в районах Крайньої Півночі відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2017 року, прийнятою у порядку скороченого провадження, позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

За доводами апеляційної скарги, відсутні підстави для зарахування стажу роботи позивача в Сусуманському монтажному управлінні, як стажу роботи в районах Крайньої Півночі, оскільки період роботи в цьому підприємстві не підтверджується документально.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, 17 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, від 15 січня 1993 року.

До заяви позивачем подані документи, зокрема щодо періоду роботи з 04 жовтня 1990 року по 23 січня 1993 року довідки від 21 березня 2014 року №№8,9, 28 вересня 2016 року №8 та 29 вересня 2016 року №9,10 товариства з обмеженою відповідальністю «Сусуман-Северовостоксантехмонтаж» (а.с. 34-36, 39-40).

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську відмовило у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі від 15 січня 1993 року, з підстав недостатнього стажу роботи в районах Крайньої Півночі внаслідок відсутності підстав для зарахування періоду роботи на посадах монтажника внутрішніх сантехнічних систем 3 розряду та електрозварювальника ручної зварки 3 розряду з 04 жовтня 1990 року по 23 січня 1993 року в Сусуманському монтажному управлінні, оскільки в трудовій книжці не читається печатка цього управління при звільнені позивача, про що свідчить лист від 24 листопада 2016 року №12196/05/12 (а.с. 13-14).

Крім того, відповідач не врахував довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Сусуман-Северовостоксантехмонтаж», оскільки згідно з листом від 24 листопада 2014 року №05-05/7282 наданого управлінням Пенсійного фонду Російської Федерації в Сусуманському районі Магаданської області, товариство припинило свою діяльність 17 лютого 2012 року, а довідки датовані після припинення діяльності (а.с. 13).

Разом з цим, стаж роботи позивача в інших підприємствах в районах Крайньої півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, відповідно до поданих документів, склав 14 років 8 місяців 9 днів (а.с. 14).

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі від 15 січня 1993 року неправомірними, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач надав необхідні докази щодо наявності в нього трудового стажу в районах Крайньої Півночі, а відповідачем не було спростовано наведених обставин.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 1 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення, Громадяни ОСОБА_2, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненні 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, яка підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з копією трудової книжки позивача, ОСОБА_1, зокрема, з 04 жовтня 1990 року прийнятий до Сусуманського монтажного управління АП «Северовостоксантехмонтаж» в порядку переведення на посаду - монтажник внутрішніх сантехнічних систем 3 розряду на підставі наказу №215к від 05 жовтня 1990 року (а.с. 6-12).

15 серпня 1991 року позивач переведений посаду електрозварювальника ручної зварки 3 розряду після закінчення курсів в Новосибірському учбовому комбінаті на підставі наказу №157к від 30 серпня 1991 року.

23 січня 1993 року позивач звільнений з Сусуманського монтажного управління за власним бажанням на підставі наказу №151к від 16 листопада 1992 року.

Разом з цим, у трудовій книжці відбиток печатки підприємства після запису про звільнення є нечітким та не дозволяє ідентифікувати підприємство, у тому числі з віднесенням до районів Крайньої Півночі.

Пунктом 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N22-1 (далі - Порядок).

За змістом розділу 1 Порядку, заява про призначення пенсії подається до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, обєднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 2.1 Порядку встановлений перелік документів, що подаються до заяви про призначення пенсії, зокрема, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

У відповідності до пункту 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Згідно з пунктом 4.2. Порядку, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, відповідач з використанням повноважень здійснив перевірку обґрунтованості видачі товариством з обмеженою відповідальністю «Сусуман-Северовостоксантехмонтаж» довідок про стаж роботи позивача.

Як вбачається з відповіді та довідки управління Пенсійного фонду Російської Федерації в Сусуманському районі Магаданської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Сусуман-Северовостоксантехмонтаж» 17 лютого 2012 року знято з реєстрації за рішенням реєстраційного органу, документи до архівного відділу на зберігання товариством не передавалися (а.с. 37, 38).

З огляду на викладене, відповідачем правомірно не зараховано період роботи позивача з 04 жовтня 1990 року по 23 січня 1993 року в Сусуманському монтажному управлінні, як стаж роботи в районах Крайньої Півночі на підставі поданих до відповідача довідок за 2014 та 2016 роки, як непідтверджений документально.

Щодо довідок товариства з обмеженою відповідальністю «Сусуман-Северовостоксантехмонтаж» від 18 червня 2009 року№14, 22 червня 2009 року №№9, 10 поданих позивачем до адміністративного позову (а.с. 15-17), суд апеляційної інстанції враховує, що ці документи не подавалися позивачем до відповідача під час звернення за призначенням пенсії та після отримання відмови у призначенні пенсії.

Отже, відповідачем у спірних відносинах зазначені довідки на зміст та правильність оформлення не перевірялися та не могли бути перевірені внаслідок їх відсутності, або враховані під час прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії.

Зазначені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, що призвело до безпідставного задоволення позовних вимог.

З огляду на фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем правомірно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі від 15 січня 1993 року.

Таким чином, судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному зясуванні обставин справи, що призвело до неправильного розгляду та вирішення справи, з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2017 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 22 січня 2018 року.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим