Справа № 822/215/18
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/215/18
РІШЕННЯ

іменем України

31 січня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участі:секретаря судового засідання Нетичай Ю.В. представників сторін: представника позивача: ОСОБА_1, представника відповідача: ОСОБА_2,
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про розшук майна боржника,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП № 46940009 від 28.12.2017 року про розшук майна боржника, а саме:

- т/з марки NEOPLAN N 212 10960, 1995 p.в., сірого кольору, № двигуна: 804837, № шасі WAG 202122SBH22808, днз: ВХ 7537 ВМ;

- т/з марки: РУТА 22 2464, 2009 р.в., фіолетового кольору, № двигуна: 40522Р83095570, № шасі: 8329, днз: ВХ 0303 АА;

- т/з марки : TOYOTA LAND CRUISER 200 4461, 2012 р.в., білого кольору, № двигуна IVD0163806, № кузова: JTMHV 05J504078949, днз: ВХ 2222 АР;

- т/з марки: NEOPLAN N 516-SHD 14618, 1998 р.в., сірого кольору, № двигуна 17818, № кузова: WAG205162VSS25179, днз: ВХ 4304 ВН;

- т/з марки: MERCEDES-BENZ SPRINTER 515 CDІ 2148, 2009 р.в., білого кольору № двигуна: 64696S1412836, № кузова: Y89A3075099A26001, днз: ВХ 3414 ВВ, які належать на праві власності ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 46940009 від 18.03.2015 з примусового виконання постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України № 41717779 від 16.03.2015 про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави виконавчого збору у розмірі 1301572,82 грн.

Вказує, що згідно інформації Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 12.01.2017 року виконавчі дії по вказаному виконавчому провадженні проводилися лише 15.09.2016 року. Однак при ознайомленні 16 січня 2018 року з матеріалами виконавчого провадження № 46940009 встановлено, що 28 грудня 2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 винесено постанову про розшук майна боржника, а саме вищезазначених транспортних засобів, які належать на праві власності ОСОБА_4.

Зазначає, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що державний виконавець при винесенні постанови про розшук майна боржника автомобіля та автобусів, вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника не здійснював та відповідно не перевіривши наявність зазначених транспортних засобів за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника оголосив їх розшук. Також 28.12.2017 року відповідачем винесено постанову про арешт майна боржника вищезазначених транспортних засобів.

Вказує, що оскаржувана постанова про оголошення розшуку від 28.12.2017 року позбавляє позивача можливості сплачувати заборгованість за виконавчими документами, оскільки автомобіль та автобуси є єдиним джерелом прибутку, завдяки якому позивач може здійснювати та організовувати приватні перевезення пасажирів та товарів, а їх розшук та подальший арешт органами поліції позбавить останнього можливості заробляти, та як наслідок добровільно виконувати боргові зобов'язання.

19.01.2018 року позивач подала заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову по адміністративній справі № 822/215/18 відмовлено.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дії державного виконавця були правомірними та такими, що не порушують вимоги Закону України "Про виконавче провадження".

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 28 грудня 2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 при примусовому виконанні постанови № 41717779, винесено постанову про арешт майна боржника ВП № 46940009, якою постановлено накласти арешт на майно, що належать боржнику, а також 28 грудня 2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 при примусовому виконанні постанови № 41717779, виданого 16.03.2015 року відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави виконавчого збору у розмірі 1301572,82 грн., винесено постанову про розшук майна боржника ВП № 46940009, якою постановлено оголосити в розшук майно боржника:

- т/з марки NEOPLAN N 212 10960, 1995 p.в., сірого кольору, № двигуна: 804837, № шасі WAG 202122SBH22808, днз: ВХ 7537 ВМ;

- т/з марки: РУТА 22 2464, 2009 р.в., фіолетового кольору, № двигуна: 40522Р83095570, № шасі: 8329, днз: ВХ 0303 АА;

- т/з марки : TOYOTA LAND CRUISER 200 4461, 2012 р.в., білого кольору, № двигуна IVD0163806, № кузова: JTMHV 05J504078949, днз: ВХ 2222 АР;

- т/з марки: NEOPLAN N 516-SHD 14618, 1998 р.в., сірого кольору, № двигуна 17818, № кузова: WAG205162VSS25179, днз: ВХ 4304 ВН;

- т/з марки: MERCEDES-BENZ SPRINTER 515 CDІ 2148, 2009 р.в., білого кольору № двигуна: 64696S1412836, № кузова: Y89A3075099A26001, днз: ВХ 3414 ВВ, які належать ОСОБА_3.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Згідно із ст.1 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 року "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 10 Закону "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно ч.1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Як зазначає представник позивача з чим погодився суд, що на транспортні засоби щодо яких винесено постанову про арешт знаходяться за місцем реєстрації і виконують перевезення пасажирів згідно договорів оренди з автотранспортним підприємством і необхідність у їх розшуку відсутня, а затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках нанесе матеріальну шкоду боржнику, що завадить йому в добровільному порядку розраховуватись з боргом.

Згідно ч.2, ч.3 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

На час винесення постанови державному виконавцю було відоме місце проживання ОСОБА_4, яка не вчиняла будь - яких дій направлених на передачу вказаних транспортних засобів іншим особам.

Як визначено в Законі, що у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією.

Отже, умовою прийняття рішення про розшук транспортних засобів є необхідність розшуку, що у вказаному випадку відсутня.

Окрім того законодавець вказує, що розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Судом враховано що виконавець одним днем, а саме 28.12.2017 року виніс дві постанови про арешт майна боржника ВП № 46940009 та про розшук майна боржника ВП № 46940009. У вказаних постановах зазначені тіж самі транспортні засоби, які як вказує позивач знаходились за місцем проживання боржника і тому на думку суду необхідність в їх розшуку була відсутня.

Виконавець не виконав вимоги ст.24 Закону України "Про виконавче провадження", що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Суду не надано будь які підтверджуючі документи про проведені виконавчі дії державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Керуючись статтями 242-246, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Скасувати Постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП № 46940009 від 28.12.2017 року про розшук майна боржника.

Присудити на користь позивача ОСОБА_4 Анатолієвни, (30400, АДРЕСА_1 реєстраційний номер платника НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул. Городецького, 13, ) судові витрати (судовий збір) в сумі 704грн.80 коп.(сімсот чотири грн.80 коп.)

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 31 січня 2018 року 16.00

Головуючий суддя /підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_6