Справа № 309/1877/17
Суддя: Сідей Я. Я.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/1877/17
Провадження № 2-а/309/17/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.

секретаря судового засідання Раковці Г.Ю.

розглянувши в порядку ст.257 КАС України у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за адміністративним позовом:

ОСОБА_1

до

Хустської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: відділ у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовною заявою до Хустської РДА, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: відділ у Хустському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання відмову протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. Посилається на те, що вона є власником земельної ділянки площею 0,40 га, розташованої в Хустському районі Закарпатської області, не визначений н.п., призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий НОМЕР_2 Позивач має намір змінити цільове призначення земельної ділянки, у зв'язку з чим звернулася до Хустської РДА, яка у своїй відповіді відмовила їй у наданні дозволу на розробку детального плану земельної ділянки у зв'язку з невідповідністю намірів забудови чинній містобудівній документації. Позивач зверталася до відповідача ще декілька разів, однак в усній формі у клопотанні їй також було відмовлено. Вважає дії відповідача протиправними з огляду на наступне.

Статтею 90 Земельного кодексу України визначено права власників земельних ділянок і, зокрема, передбачено, що власник має право самостійно господарювати на землі, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Відповідно до ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів провадиться районними державними адміністраціями. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 2 ст. 19 Конституції України та ст. 3 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посилання відповідача на невідповідність намірів позивача чинній містобудівній документації, а саме генеральному плану м.Хуст, не ґрунтується на нормах законодавства. Детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування території (частини території) району та/або області з урахуванням державних і регіональних інтересів. Але ніяк не на основі генерального плану населеного пункту. Розроблення детального плану території за межами населених пунктів та внесення змін до нього здійснюються на підставі розпорядження відповідної районної державної адміністрації.

Просить визнати протиправною відмову Хустської РДА у наданні їй дозволу на зміну цільового призначення земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2 із земель для ведення особистого селянського господарства у землі для індивідуального садівництва та зобов'язати відповідача надати їй дозвіл на розробку детального плану земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2 з метою зміни цільового призначення земельної ділянки з категорії земель для ведення особистого селянського господарства в категорію для індивідуального садівництва.

В судове засідання позивач ОСОБА_1, її представник згідно довіреності ОСОБА_3 не з'явилися повторно. Про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник подала заяву про зміну позовних вимог та просить суд зобов'язати відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку детального плану земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2 з метою зміни цільового призначення земельної ділянки з категорії земель для ведення особистого селянського господарства в категорію для індивідуального садівництва.

Представник відповідача Хустської РДА в судове засідання не з'явився повторно. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник згідно довіреності ОСОБА_4 подав суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» посадові особи місцевих державних адміністрацій зобов'язані розглянути звернення громадян і не пізніше ніж у визначений законом термін прийняття рішення або дати обґрунтовану відповідь. Жодними нормативно-правовими актами не визначено обов'язку голови місцевої державної адміністрації видавати розпорядження на звернення громадян. Статтею 19 ч.2 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що розроблення детального плану території за межами населених пунктів та внесення змін до нього здійснюються на підставі розпорядження відповідної районної державної адміністрації. Протягом 2016 року позивач неодноразово зверталася до райдержадміністрації з приводу надання їй дозволу на розробку детального плану земельної ділянки, кадастровий № НОМЕР_2 з метою зміни її цільового призначення із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва. Відповідно до листа №1397/02-16 від 22.07.2016 р. Хустської міської ради вказана земельна ділянка дійсно включена до генерального плану м. Хуст, затвердженого рішенням сесії Хустської міської ради від 30.12.2014 р. за №1799. Крім того, в даному листі зазначено, що наміри заявниці щодо зміни цільового призначення земельної ділянки із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва не відповідають діючій містобудівній документації (генеральному плану). Отже, встановлено, що вказана земельна ділянка належить до чинного генерального плану м. Хуст. Районна державна адміністрація не наділена правом давати дозвіл на розробку детальних планів територій, які включені до генеральних планів населених пунктів. Відповідно до ст. 19 ч.2 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування території (частини території) району та/або області з урахуванням державних і регіональних інтересів. Отже, детальний план за межами населеного пункту розробляється за дозволом райдержадміністрації виключно відповідно до схеми планування території району. Таким чином, розроблення детального плану території даної земельної ділянки можливо виключно генерального плану, оскільки схема планування території району на неї не поширюється. У відповідності до ст.19 ч.2 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» наділяє райдержадміністрацію правом надавати дозвіл на розробку детальних планів за межами населеного пункту тільки відповідно до схеми планування території району. Крім того, представник відповідача посилається на те, що у відповідності до ст. 99 КАС України (в редакції від 06.07.2005 № 2747-IV) строк позовної давності для оскарження відмови Хустської РДА від 15.01.2016 р. №102/з пройшов, а тому адміністративний позов просить залишити без розгляду у зв'язку з пропущенням строків давності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відділу у Хустському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області в судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України у зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, проводити розгляд справи по суті, на підставі наявних доказів та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що змінений позов слід задоволити виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки розміром 0,04 га, яка розташована в Хустському районі Закарпатської області, не визначений н.п., кадастровий номер НОМЕР_2, переданої для ведення особистого селянського господарства.

Позивач звернулася до відповідача з метою зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на цільове призначення для ведення індивідуального садівництва. У відповідях Хустської РДА від 15.01.2016 року №102/з позивачу відмовлено у задоволенні клопотання з тих підстав, що у листі №146/02-16 від 22.01.2016 року Хустська міська рада заперечила у погодженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки за межами населеного пункту на території Хустської міської ради у зв'язку з відсутністю розробленого та затвердженого детального планування та плану зонування на дану територію, що є вимогою п.4 ст.24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Враховуючи те, що Хустською міською радою 30.12.2014 року рішенням 10 сесії 6 скликання №1799 затверджено новий генеральний план території Хустської міської ради та те, що відповідно до п.1 ст.19 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території, Хустською РДА відмовлено у наданні дозволу на розробку детального плану даної території з метою зміни цільового призначення земельної ділянки з категорії земель для ведення особистого селянського господарства в категорію для індивідуального садівництва, у зв'язку з невідповідністю намірів забудови чинній містобудівній документації.

Згідно листа виконкому Хустської міської ради від 22.07.2016 року за №1397/02-16, земельні ділянки ОСОБА_1, в тому числі земельна ділянка площею 0,400 га, кадастровий номер НОМЕР_2 розташовані за межами населеного пункту с. Кіреші, але в межах діючого генерального плану м. Хуст. Даним генпланом на територіях, де розташовані вказані земельні ділянки ОСОБА_1 передбачено розвиток резервних територій садибної житлової забудови. Враховуючи наведене вважають, що наміри ОСОБА_1 щодо зміни цільового призначення із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для ведення індивідуального садівництва не відповідають діючій містобудівній документації /а.с. 53/.

У відповідності до ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією.

Відповідно до ст. 35 ч.3 ЗК України земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (ст. 90 ЗК України).

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 р. № 3038 - VI встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 16, 17 Закону планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися не частіше, ніж один раз на п'ять років. Такі зміни вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту. Питання про дострокове внесення змін до генерального плану населеного пункту може порушуватися за результатами містобудівного моніторингу перед відповідною сільською, селищною, міською радою відповідною місцевою державною адміністрацією.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Закону детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування території (частини території) району та/або області з урахуванням державних і регіональних інтересів.

Розроблення детального плану території за межами населених пунктів та внесення змін до нього здійснюються на підставі розпорядження відповідної районної державної адміністрації.

Як було встановлено судом, генеральний план території Хустської міської ради затверджено Хустською міською радою 30.12.2014 року. Разом з тим, генеральний план м. Хуст на належну позивачеві земельну ділянку не поширюється у зв'язку з тим, що зміни меж населеного пункту м. Хуст не проведено та вказані земельна ділянка розташовані за межами міста.

З огляду на вказане, суд прийшов висновку, що відповідачем - Хустською РДА неправомірно відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку детального плану земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2 з метою зміни цільового призначення земельної ділянки з категорії земель для ведення особистого селянського господарства на категорію для індивідуального садівництва.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 п.2 Конституції України, ст.3 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації).

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 29.11.1999 р. у справі Брумареску проти Румунії зазначено, що будь-яке втручання у право власності має також відповідати вимозі пропорційності. Вимоги загального інтересу суспільства мають справедливо врівноважуватися з вимогами захисту основних прав особи, і пошук такої справедливої рівноваги є невід'ємною умовою всієї Конвенції.

Частиною 2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприйнятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Клопотання відповідача про застосування строків давності не підлягає до задоволення, оскільки порушення права позивача містить в собі триваючий характер, що визнано самим відповідачем у відзиві на позовну заяву, а тому строк звернення до суду позивачем не пропущено /а.с. 49/.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів відповідачем в підтвердження правомірності винесення оскаржуваного рішення, суду не надано, а тому змінений позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 19, 47, 77, 241-246, 257-262, 295 КАС України, ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст. 20, 35, 90 ЗК України, ЗУ «Про містобудівну діяльність», суд -

УХВАЛИВ:

Змінений адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Зобов'язати Хустську районну державну адміністрацію (, м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 21 Закарпатської області) надати дозвіл ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНП НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_1) на розробку детального плану земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2 з метою зміни цільового призначення земельної ділянки з категорії земель для ведення особистого селянського господарства в категорію для індивідуального садівництва.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду Сідей Я.Я.