Справа № 816/2386/17
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/2386/17

Полтавський окружний адміністративний суд головуючого судді Єресько Л.О., за правилами скороченого провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про скасування незаконного рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2017 року ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області (надалі відповідач, Лубенське ОУ ПФУ Полтавської області), де просив:

- скасувати як незаконне рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 16.11.2017 № 412, яким відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно довідки про заробітну плату від 30.10.2017 № 160, виданої Ісковецькою сільською радою Лубенського району;

- зобов`язати Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати та сплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки від 30.10.2017 № 160 із заробітної плати: червень 1986 р.- 2706,36 крб., за липень 1986 - 2540,72 крб., виданої Ісковецькою сільською радою Лубенського району відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10.06.1986 та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи із 31.10.2017, з урахуванням раніше сплачених сум пенсії.

Ухвалою суду від 27.12.2017 провадження у даній справі відкрито, справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на призначення пенсії виходячи із заробітної плати, що мала бути ним одержана за роботу в зоні відчуження з урахуванням нормативних документів, з яких нещодавно було знято гриф "Таємно". У зв`язку з чим вважає незаконним оскаржуване рішення відповідача, яким відмовлено у перерахунку його пенсії на підставі довідки Ісковецької сільської ради від 30.10.2017 № 160, де його заробітна плата за період роботи в зоні відчуження була приведена у відповідність із урядовими нормативними документами, з яких нещодавно було знято гриф "Таємно".

Лубенським ОУ ПФУ Полтавської області 19.01.2018 надано відзив на адміністративний позов, де відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано первинних документів, які підтверджують довідку Ісковецької сільської ради від 30.10.2017 № 160, а тому управління не має правових підстав для врахування вказаної в довідці заробітної плати.

Вивчивши та оцінивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд виходить із таких встановлених обставин.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (вкладка № 638335 серії А № 126047 до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), видані Полтавською обдержадміністрацією 21.10.2008, а також є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встанволені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (посвідчення серії НОМЕР_1 , видане Управлінням праці та соціального захисту населення Лубенської районної державної адміністрації) (а.с. 10), згідно довідки МСЕК друга група інвалідності встановлена у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків на ЧАЕС (а.с. 22).

У 1986 році позивач працював головним лікарем Ісковецької дільнічої лікарні, був призваний на військові збори, де у складі військової частини 16965 виконував спеціальні роботи пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у період з 04.05.1986 по 16.08.1986 і відпрацював у різних населених пунктах зони відчуження без вихідних і святкових днів у травні - 22 дні, в червні - 30 днів, в серпні - 15 днів, що підтверджується довідкою в/ч № 16965 від 21.12.1992 № 207, погодженої з Госкомтруда СРСР довідкою № 000499, де, окрім іншого, вказано, що йому належить до виплати за місцем постійної роботи 100% тарифної ставки за період з 04.05.1986 по 16.08.1986 (а.с. 18).

Як зазначено Лубенським ОУ ПФУ в Полтавській області у відзиві згідно поданої позивачем 03.11.2008 заяви останнього переведено з пенсії за віком на пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За змістом цього ж відзиву пенсія по інвалідності позивачу обчислена з урахуванням довідки про заробітну плату від 05.11.2008 № 02-28/655, виданої Ісковецькою сільською радою з врахуванням заробітної плати за роботу в зоні відчуження за червень - липень 1986, та розрахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 № 1240.

Далі позивач пояснював, що у подальшому йому стало відомо що грошове забезпечення йому нараховувалося та виплачувалося без врахування ряду документів, які на той час були під грифом "таємно", діяли на той час та є чинними до цього часу.

Зокрема, у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року №03-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986 - 1990 рр. осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13.06.89 р. N 10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф "секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. N 665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 р. N 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року N 1767-рс і від 11 грудня 1986 р. N 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року N 168-5, від 10 червня 1986 р. N 207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року N 530-рс, від 16 грудня 1986 року N 694-рс, від 6 січня 1988 р. N 12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: N 4с від 9 травня 1986 року, N 58с від 11 червня 1986 року, N 132с від 16 вересня 1986 року, N 179с від 25 грудня 1986 року, N 8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 5 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року №665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року №665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. № 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року №524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС до 100%.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7).

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці.

Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 жовтня 1986 року №153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

У зв`язку з тим, що вимоги вищеперелічених актів не були враховані при обчисленні заробітної плати позивача за відповідні періоди, то ОСОБА_1 звернувся до Ісковецької сільської ради за перерахунком заробітної плати за період роботи у зоні відчуження в 1986 році.

За наслідком звернення позивачу Ісковецькою сільською радою було перераховано заробітну плату за час роботи у зоні відчуження з 01.06.1986 по 31.07.1986, про що видано довідку від 30.10.2017 № 160, де заробітна плата за роботу в зоні відчуження за цей період, із якої визначається пенсія, обрахована у розмірі 2623,54 крб. (а.с. 15-17).

31.10.2017 позивач звернувся до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки від 30.10.2017 № 160 про заробітну плату /а.с.34/.

Рішенням Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 16.11.2017 № 412 в перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки відмовлено /а.с. 32/, виходячи із того, що надана довідка видана з порушенням норм чинного законодавства, оскільки з часу видачі довідки про заробітну плату від 05.11.2008 № 02-28/655, видної тією ж Ісковецькою сільською радою, змін в частині розрахунку заробітку за роботу в зоні відчуження не відбулось.

Обчислення заробітку проведено на підставі різних законодавчих актів, що застосовувалися в різні періоди для обчислення заробітку за роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а не на підставі первинних документів.

Крім того, у цьому ж рішенні відмічається, що для застосування показників кратності до годинної тарифної ставки, підвищеної на 100 відстоків підстави відсутні, як це проведено Ісковецькою сільською радою. За висновком відповідача у наданій довідці № 160 невірно визначено показник кратності. Середня кратність застосовується при оплаті тих днів, протягом, яких виконувалася робота в різних зонах небезпеки на тривалість роботи в зоні відчуження.

Постановою Ради міністрів СРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7 (п.4) було дозволено проводити оплату праці за роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у вихідні та святкові дні в подвійному розмірі, натомість підприємством безпідставно проведено розрахунок оплати праці за вихідні урахуванням одночасно показника середньої кратності та подвійної оплати.

У відзиві на адміністративний позов Лубенським ОУ ПФУ в Полтавській області надані додаткові пояснення у підтвердження правомірності винесеного ним рішення.

Зокрема, посилалися на розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964, яким було доручено установити зони небезпеки, де оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони, розділеної на III, II, І зону небезпеки, проводиться відповідно у 5-, 4-, 3- кратному розмірі тарифних ставок (посадових окладів).

Оплата праці робітників і службовців, відряджених в зону ЧАЕС та призваних на військові збори, за якими відповідно до чинного Законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, проводилась згідно абзацу 4 підпункту 1 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7 у відповідних зонах небезпеки в 4-, 3- і 2-кратному розмірах (із врахуванням 100% тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Якщо відрядженим особам за основним місцем роботи зберігалася заробітна плата, то показник кратності для розрахунку оплати праці за роботу в зоні відчуження зменшувався на одиницю. Таким чином, після прийняття розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 робота працівників оплачувалась в кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки за місцем роботи, без застосування підвищених тарифів.

Отже вказані нормативно правові акти не застосовуються одночасно, оскільки розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 з визначення зон небезпеки на території зони відчуження вводить нові умови праці замість попередніх, встановлених поставною від 07.05.1986 № 524-156.

Також невірно визначено показник кратності. Середня кратність застосовується при оплаті тих днів, протягом яких виконувалися робота в різних зонах небезпеки і визначається шляхом ділення годино кратності по зонах небезпеки на тривалість роботи в зоні відчуження. А довідка військової частини, видана позивачу, містить конкретну інформацію щодо кількості днів та кратності оплати праці, відповідно до якої і повинна обчислюватися заробітна плата за роботу в зоні відчуження.

Позивач не погодився із рішенням Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 16.11.2017 № 412, у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню суд виходить із такого.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом статті першої Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених Законом.

Нормами статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі по тексту Закон №796-XII ) передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У відповідності з частини першої статті 54 Закону №796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок ЧАЕС можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

З 01.01.2012 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС», якою встановлено порядок перерахунку пенсії чорнобильцям, виходячи із розміру заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Частиною 5 цієї статті 54 Закону № 796-XII передбачено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі за текстом Порядок №1210).

Згідно пункту 1 цього Порядку №1210, пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

З огляду на частину 4 статті 15 Закону №796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Згідно пункту 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії, затвердженого постановою Правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005, довідки про заробітну плату видаються на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Матеріалами справи підтверджується, що перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 здійснено на підставі первинних документів, на підставі яких проводилася оплата праці за основним місцем роботи, а також довідки в/ч № 16965 від 21.12.1992 № 207, погодженої з Госкомтруда СРСР довідкою № 000499 (а.с. 18), де чітко зазначено, що позивач у складі військової частини НОМЕР_2 (яка дислокувалася по 09.05.1986 - с. Калинівка Макарівського району, з 10.05.1986 по 06.06.1986 - ст. Вільча Поліського району, з 07.06.1986 - с. Ільїнці Чорнобільського району) виконував спеціальні роботи пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у період з 04.05.1986 по 16.08.1986 і відпрацював у різних населених пунктах зони відчуження без вихідних і святкових днів у травні - 22 дні, в червні - 30 днів, в серпні - 15 днів, що підтверджується довідкою в/ч № 16965 від 21.12.1992 № 207, що погоджено с Госкомтруда СРСР довідкою № 000499, де, окрім іншого, вказано, що йому належить до виплати за місцем постійної роботи 100% тарифної ставки за період з 04.05.1986 по 16.08.1986.

Доводи відповідача щодо проведення Ісковецькою сільською радою обчислення заробітної плати позивача на підставі різних законодавчих актів, що застосовувалися в різні періоди для обчислення заробітку за роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а не на підставі первинних документів, судом оцінюються критично з огляду на таке.

Вищепереліченими нормативними актами були встановлені підвищення до фактичних складових заробітної плати окреслених осіб. В даному ж випадку дані підвищення не були своєчасно застосовані до обрахунку заробітної плати для призначення пенсії позивачу.

Однак, це в жодному випадку не означає, що позивач має бути позбавлений права на належну йому частину заробітної плати, хоч вона йому і не була нарахована своєчасно.

Як зазначено у рішенні Конституціного суду України від 15.10.2013 № 8-рп/2013, з аналізу положень трудового законодавства слідує, що обсяг заробітної плати найманого працівника становлять винагорода за виконану роботу, про що йдеться у статті 94 Кодексу і статті 1 Закону, та гарантовані державою виплати, передбачені у статті 12 Закону.

Право працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат.

Таким чином, під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

При цьому, у випадку порушення роботодавцем законодавства про оплату праці, строки звернення за усуненням таких порушень не застосовуються.

Тож Ісковецька сільська рада була зобов`язана здійснити перерахунок заробітної плати позивача на підставі його звернення та включити до її складу своєчасно не застосовані підвищення.

Згідно пункту 3 частини 3 Порядку № 1210 обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

Враховуючи, що позивач пропрацював у зоні відчуження менше 12 місяців підряд, пенсія йому має обраховуватися згідно довідки № 160, виданої 30.10.2017 Ісковецькою сільською радою, виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці роботи підряд у зоні відчуження, а саме за червень 1986 року (30 календарних днів), липень 1986 року (31 календарний день).

Відповідно до частини 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

За змістом розрахунку заробітної плати до довідки від 30.10.2017 № 160 (а.с. 16) перерахунок заробітної плати позивача за вказаний період здійснювався виходячи із роботи останнього у травні, червні та 15 календаних днів липня 1986 року у ІІ зоні небезпеки, а 16 календарних днів липня 1986 року - у І зоні небезпеки.

Наприкінці розрахунку вказано, що заробітна плата для перерахунку пенсії візначено відповідно до п. 1 ст. 54, ст. 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за два повні календарні місця роботи у зоні ЧАЕС за вказаний період без додавання премії 60% тарифної ставки.

Судом не приймаються до уваги доводи відповідача про те, що нормативно правові акти, якими встановлено виплату посадового окладу в подвійному розмірі та встановоювали кратність за зонами небезпеки, не можуть застосовуватися одночасно, оскільки такі акти діяли одночасно та не суперечили одне одному.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В спірному випадку суд вважає, що відповідачем на виконання вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не надано суду жодних доказів, що відомості, які містяться в довідці про заробіток позивача, виданої Ісковецькою сільською радою, 30.10.2017 № 160 містять неправдиві або недостовірні дані.

Суд зазначає, що відповідач не надав суду письмових доказів, які б свідчили про незаконність цієї довідки.

Дана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду України, викладені у постанові від 24.11.2015 у справі № 539/3949/14-а (номер в ЄДРСР 54688735) та постанові від 24.11.2015 у справі № 539/339/15-а (номер в ЄДРСР 54688661).

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Лубенського ОУ ПФУ Полтавської області від 16.11.2017 № 412 про відмову позивачу в перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки Ісковецької сільської ради від 30.10.2017 № 160 є протиправним, а тому суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 про скасування означеного рішення є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, зважаючи на те, що спірне рішення є правовим актом індивідуальної дії, який відповідно до повноважень суду, встановлених частиною 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається судом протиправними і скасовується, суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог в частині вимог про скасування рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 16.11.2017 № 412 та визнати його протиправним та скасувати.

Суд також погоджується із обраним позивачем способом захисту його порушених прав, а тому вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерехунок пенсії і провести виплати ОСОБА_1 із заробітної плати 2623,54 крб. відповідно до довідки Ісковецької сільської ради від 30 жовтня 2017 року № 160 починаючи із 01 листопада 2017 року з урахуванням раніше сплачених сум.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, 8, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ) про скасування незаконного рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 16 листопада 2017 року № 412 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно довідки про заробітну плату від 30 жовтня 2017 року № 160, виданої Ісковецькою сільською радою.

Зобов`язати Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерехунок пенсії і провести виплати ОСОБА_1 із заробітної плати 2623,54 крб. відповідно до довідки Ісковецької сільської ради від 30 жовтня 2017 року № 160 починаючи із 01 листопада 2017 року з урахуванням раніше сплачених сум.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд у відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Л.О. Єресько