Справа № 802/2254/17-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 січня 2018 р. Справа № 802/2254/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

прокурора: Рудніцької І.В.

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: заступника прокурора Вінницької області, діючого в інтересах держави в особі - Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про: стягнення плати за проїзд

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся заступник прокурора Вінницької області, діючи в інтересах держави в особі - Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (далі - позивач) з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення плати за проїзд.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначив, що під час проведення посадовими особами позивача документального габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі М-12 "Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка 450 км + 750 м" встановлено факт перевезення автомобілем марки RENUALT, модель 40-ACE744, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вантажу із перевищенням вагових обмежень, визначених Правилами дорожнього руху України, без відповідного дозволу або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. На підставі викладеного, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області складено ОСОБА_1 від 06.07.2017 року №АВ030466 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксоване порушення відповідачем вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". До вказаного ОСОБА_1 також проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 06.07.2017 року №30030, згідно з яким за перевищення нормативних параметрів нараховано до сплати 1128,40 євро.

Зважаючи на те, що визначена контролюючим органом плата за проїзд, відповідачем не оскаржена та в добровільному порядку, у встановлені чинним законодавством строки не сплачена, така набуває статусу заборгованості перед державним бюджетом України. Відтак, вказана заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою від 08.12.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду.

Ухвалою від 21.12.2017 року сторонам надано строк для подання відзиву на позовну заяву (відповідачу), відповіді на відзив (позивачу), заперечень на таку відповідь (відповідачу) та відкладено судовий розгляд даної справи до 18.01.2018 року.

З метою надання прокурору часу на підготовку відповіді на відзив, судовий розгляд справи було відкладено до 24.01.2018 року.

У судовому засіданні прокурор та представник Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладенні у адміністративному позові та відповіді на відзив. Зокрема зазначили, що посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області під час здійснення габаритно-вагового контролю діяли виключно у спосіб та в межах повноважень. Крім того, акцентували увагу на тому, що жодне із рішень, на підставі яких визначено плату за проїзд, відповідачем оскаржені не були.

Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного адміністративного позову, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Зокрема зазначив, що він здійснював перевезення 10 кубічних метрів бетону, який є рідким наливним вантажем, що постійно переміщується по всім осям транспортного засобу, внаслідок чого не можливо достовірно встановити навантаження на вісь. Окрім того, наголосив, що здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів із рідким вантажем можливо лише за Методикою з проведення габаритно-вагового контролю, затвердженою Мінекономрозвитку, проте наразі така (Методика) відсутня, відповідно, позивач немає права проводити габаритно-ваговий контроль. Враховуючи вищевикладене, вважає, що надані позивачем докази на підтвердження вчинення ним порушення, не можуть бути допустимими, оскільки зважування відбувалось із порушенням Порядку, без дотримання відповідних Методик та без врахування властивостей рідкого наливного вантажу.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 06.07.2017 року інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області було здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки RENUALT, модель 40-ACE744, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ФОП ОСОБА_2

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю 06.07.2017 року складено ОСОБА_1 №АВ 030466 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксоване порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме надання послуг із перевезення вантажу із перевищенням осьових навантажень. Нормативно допустима норма повної маси становить 40 т, а фактична - 42,1 т. Також нормативно допустима норма осьового навантаження на здвоєну вісь - 16 т., фактичне - 28,05 т.

При цьому перевезення здійснювалося без оформлення дозволу, що дає право на рух автомобільними дорогами України.

До вказаного ОСОБА_1 проведений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 06.07.2017 року №30030, згідно з яким за перевищення нормативних параметрів нараховано до сплати 1128,40 євро.

Відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку 06.07.2017 року, курс гривні до євро складає 1 євро - 29,5906 грн. Отже загальний розмір плати за проїзд, нарахованої відповідачу становить 33391,00 гривень.

Однак, визначена контролюючим органом сума платежу відповідно до зазначеного розрахунку відповідачем у добровільному порядку не сплачена. У зв'язку із чим заступник прокурора Вінницької області в інтересах держави звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.

Так, в розумінні підпункту 4 пункту 1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року (далі - Порядок № 879), габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 року (далі - Правила №30) визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

В свою чергу, із положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, випливає, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з пунктом 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 року, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Із положень пункту 4 Правил №30 слідує, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" через центри надання адміністративних послуг.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п. 31-1 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Згідно пункту 26 Порядку №879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Положеннями пункту 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Із наведеного випливає, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов'язковим платежем, який дає право на рух великовагового транспортного засобу.

Як встановлено судом та зафіксовано в ОСОБА_1 від 06.07.2017 року №АВ030466, транспортним засобом, який належить відповідачу було здійснено перевезення вантажу із перевищенням осьових навантажень. За таких обставин, контролюючим органом згідно розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 06.07.2017 року №30030, нараховано відповідачу плату за проїзд в сумі 1128,40 євро, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку складає 33391,00 грн.

Станом на дату розгляду даної адміністративної справи, доказів сплати визначеної у розрахунку від 06.07.2017 року №30030 суми плати за проїзд відповідачем не надано.

При цьому, суд звертає увагу на те, що оскарження результатів габаритно-вагового контролю та розрахунку плати за проїзд від 06.07.2017 року №30030, не є предметом розгляду в межах даної адміністративної справи.

З огляду на викладене, суд критично оцінює посилання відповідача на те, що розрахунок плати за проїзд є неправомірним, оскільки габаритно-ваговий контроль проведено із численним порушеннями, зокрема за відсутності затвердженої Методики проведення габаритно-вагового контролю, не відповідності пунктів контролю певним вимогам законодавства та не врахуванню особливостей рідкого вантажу, який ним перевозився.

До того ж, відповідачем не надано суду доказів щодо оскарження у встановленому законодавством порядку дій позивача щодо складення розрахунку плати за проїзд від 06.07.2017 року №30030, проведення габаритно-вагового контролю або оскарження розрахунку плати за проїзд (зокрема, доказів визнання протиправними та скасування), а тому, суд доходить висновку, що такий розрахунок є чинним та обов'язковим до виконання відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в добровільному порядку не сплачено, суд доходить висновку про наявність підстав для її стягнення.

У відповідності до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. (стаття 90 КАС України).

За сукупністю наведених обставин, враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує на наступне.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, враховуючи відсутність витрат у суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, суд доходить висновку, що судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області плату за проїзд в сумі 33391 (тридцять три тисячі триста дев'яносто одна) гривня, в дохід Державного бюджету України (УК у м. Вінниці, р/р0002 в ГУДКСУ у Вінницькій області, м. Вінниця, МФО 802015, , призначення платежу: 22160100; плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (вул. П. Мельника, 20, м. Вінниця, ідентифікаційний код НОМЕР_2);

Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, ).

Повний текс рішення складено 01.02.2018 року.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна