Справа № 826/244/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 січня 2018 року № 826/244/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 25000,00 грн.-

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна податкова інспекція в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 25000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не сплачена сума податкового боргу, що виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 08.06.2015 №2107-17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2017 відкрито скорочене провадження у справі.

Від відповідача надійшли заперечення проти позову, у яких вказано на те, що податкове повідомлення-рішення від 08.06.2015 №2107-17 оскаржене у судовому порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.02.2017 провадження у справі зупинене до набрання законної сили рішенням у справі №826/1674/17, предметом якої є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.06.2015 №2107-17, на підставі якого заявлені позовні вимоги про стягнення податкового боргу у даній справі.

15.01.2018 Окружний адміністративний суд міста Києва постановив ухвалу про поновлення провадження у справі на підставі клопотання позивача про те, що обставини, які стали підставою для зупинення провадження у справі, відпали.

Відповідно до частини 4 статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на момент відкриття провадження у даній справі), справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Разом з тим, 15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Нормою частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції від 15.12.2017) визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Положеннями пункту 10 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції від15.12.2017) встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Редакція Кодексу адміністративного судочинства України, яка набрала чинності 15.12.2017 не передбачає скороченого провадження.

Водночас, відповідно до частини першої та другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених в частині четвертій цієї статті.

Пунктом 20 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України у порядку спрощеного провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Згідно з визначенням, наведеним в підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Суд встановив, що спірна сума податкового боргу виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 08.06.2015 №2107/17, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб на загальну суму 25 000,00 грн.

Суд встановив, що ОСОБА_1 оскаржила вказане податкове повідомлення-рішення у судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2017 №826/1674/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.11.2017 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 08.06.2015 №2107/17.

Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, станом на дату розгляду даної справи, підстави для стягнення з відповідача суми податкового боргу на підставі вказаного податкового повідомлення-рішення відсутні.

Частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частини першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов