Справа № 826/9936/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 січня 2018 року № 826/9936/17

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі головуючого судді Смолія І.В., суддів Каракашьяна С.К., Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «Прайм»

до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Дерпродспоживслужби у Харківській області

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «Прайм» (надалі - ТОВ «ЛГЗ «Прайм», позивач) до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (надалі - Держпродспоживслужба, відповідач - 1), Головного управління Дерпродспоживслужби у Харківській області (надалі - ГУ Дерпродспоживслужби у Харківській області, відповідач - 2) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Представник позивача з урахуванням заяви про збільшення підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові.

Представник відповідачів заперечив проти заявлених позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Враховуючи положення Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд встановив.

На адресу Держпродспоживслужби 27.03.2017 за вх. №3-325, ОСОБА_1 (надалі також заявник), подано звернення в якому заявник просить вжити заходів контролю діяльності ТОВ «ЛГЗ «Прайм», СПД ОСОБА_2, щодо порушень чинного законодавства та вижити заходів щодо припинення порушень чинного законодавства ТОВ «ЛГЗ «Прайм» та СПД ОСОБА_2 та щодо притягнення винних до юридичної відповідальності винних осіб.

В зверненні заявник зазначає, що в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» суб'єкта господарювання ОСОБА_2, що розташований за адресою АДРЕСА_1 здійснюється продаж горілки «Приватна колекція Київська» та «Приватна колекція Галицька», міцність 40% ОБ та об'ємом 0.5 л. виробництва ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм». Згідно із інформацією, що розташована на неккері пляшки цієї горілки, кожна пляшка горілки містить 10 гривень, що знаходяться у герметичній капсулі під ковпачком. Тобто, кожний покупець пляшки горілки «Приватна колекція Київська» та «Приватна колекція Галицька» отримує в подарунок грошову суму в 10 гривень. Ця грошова сума надається, як зазначена на анкеті, нібито для часткової компенсації витрат споживача на інтернет для заповнення анкети учасника маркетингово дослідження. При цьому отримана грошової суми фактично ніяким чином у залежність від участі покупця в такому дослідженні не ставиться: особа, що придбає пляшку горілки не зобов'язана брати участь у маркетинговому дослідженні та отримує грошову суму в 10 гривень в будь-якому випадку. Єдиною умовою отримання грошей є придбання пляшки горілки «Приватна колекція Київська» та «Приватна колекція Галицька». Отже таке зване «маркетингове дослідження» є лише маскуванням неправомірних дій виробника та продавця, що полягають у порушенні встановлених мінімальних роздрібних цін та порушення законодавства про рекламу.

Держпродспоживслужба листом від 04.04.2017 №603-154-9/3-1109 на адресу ГУ Дерпродспоживслужби у Харківській області направлено копію звернення ОСОБА_1 та зобов'язано здійснити, у межах компетенції, розгляд викладених в зверненні фактів, вжити заходів реагування.

Представник позивача в позовній заяві зазначає, що заявник не проживає зареєстрований за адресою зазначеною в своєму зверненні, тобто зазначена адреса є не існуючою, що є порушенням ст.5 Закону України «Про звернення громадян», а тому скарга є анонімною і в розумінні ст.8 Закону України «Про звернення громадян» не підлягає розгляду.

Щодо підстав звернення ОСОБА_1 до відповідача із зверненням, суд звертає увагу на наступне.

Статтею 40 Конституції України визначено, що громадяни України мають право звертатися до органів державної влади і місцевого самоврядування та встановлено обов'язок органів влади та посадових осіб розглядати звернення й надавати обґрунтовані відповіді. Отже, право на звернення є важливим конституційно-правовим засобом захисту та однією з організаційно-правових гарантій дотримання прав і свобод громадян. Звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод є неприпустимим.

Суд звертає увагу представника позивача, що заява ОСОБА_1 у якій місце проживання заявника визначено як: 04116, АДРЕСА_2 не є анонімним.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

В Законі України «Про звернення громадян» вимога до звернення, як зазначення місця проживання, пов'язана, насамперед, з можливістю громадянином отримати відповідь на своє звернення, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що звернення ОСОБА_1 не можуть вважатися анонімними.

Крім того, суд також не бере до уваги посилання позивача, на те, що листом Департаменту містобудування та архітектури Київської міської ради від 18.04.2017 №055-6849, в якому зазначено, що об'єкти нерухомості, які введено в експлуатацію до моменту формування Реєстру адрес, занесені з врахуванням топографічних планів із статусом «за візуальним спостереженням» і мають довідковий характер, тобто даний лист на думку суду не дає достовірних інформаційних відомостей адреси заявника, а тому не може бути безперечним доказом того, що ОСОБА_1 не проживає за вказаною адресою в зверненні.

Щодо підстав проведення перевірки. Відповідно до п.1 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 21.07.2017 №579 (надалі - Положення) визначено, що Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області є територіальним органом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Згідно пп.7 п.4 Положення, ГУ Держпродспоживслужби у Харківській області відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за дотриманням вимог Закону України «Про рекламу».

Частиною 1 ст.27 Закону України «Про рекламу» передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Згідно ч.6 ст.27 Закону України «Про рекламу» за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про рекламу» реклама алкогольних напоїв та тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об'єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої та тютюнові вироби: не повинна заохочувати до вживання алкогольних напоїв чи тютюнопаління або негативно розцінювати факт утримування від вживання тютюнових виробів та алкогольних напоїв.

Пунктом 1 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693, даний Порядок регулює питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм.Києві та Севастополі штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що штрафи відповідно до п.7 ст.27 Закону України «Про рекламу» накладаються в таких розмірах:

сто неоподатковуваних мінімумів громадян - на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за неподання або подання свідомо неправдивої інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, її виготовлення та/або розповсюдження;

у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства про рекламу, на рекламодавців і розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Листом ГУ Дерпродспоживслужби у Харківській області №6.0/2468 від 03.04.2017 запропоновано керівнику ТОВ «ЛГЗ «Прайм» запропоновано з'явитись до управління для ознайомлення зі скаргою та надання завірених належним чином копії документів та пояснень необхідних для розгляду звернення громадян, лист отримано 04.04.2017.

В подальшому, відповідачем - 2 складено протокол №16 від 26.04.2017, яким встановлено, що при проведенні маркетингово дослідження від торгової марки «Приватна колекція» виявлено ознаки порушення ч.3 ст.23 Закону України «Про рекламу», а саме реклама алкогольних напоїв та тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об'єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої та тютюнові вироби: не повинна заохочувати до вживання алкогольних напоїв чи тютюнопаління або негативно розцінювати факт утримання від вживання тютюнових виробів та алкогольних напоїв.

Відповідачем - 2 на адресу позивача повторно направлено лист від 27.04.2017 №6.0/3282, який отримано 12.05.2017.

За наявності ознак порушення законодавства по рекламу, відповідачем прийнято рішення від 19.05.2017 №26 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

19.05.2017 №6.0/3819 відповідачем - 2 направлено вимогу та повідомлено позивача про необхідність надання засвідчених в установленому порядку копій документів щодо розміщеної реклами та надання пояснень.

Позивач листами від 07.04.2017 №261-17, від 15.05.2017 №337-17 та від 26.05.2017 №379-17 повідомив відповідача, що наданні пояснення заявника та обґрунтування їх не відповідають дійсності, а тому підстави для ініціювання розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відсутні.

Представником відповідача зазначено, що позивачем не було надано документів щодо вартості розповсюджуваної реклами, та/або виготовлення реклами, та/або вартості розповсюджуваної реклами.

Відповідачем - 2, на адресу Всеукраїнської рекламної коаліції направлено лист №6.0/3044 в якому просить з метою неупередженого та об'єктивного розгляду справи по зверненню споживача, відповідно до ст.29 Закону України «Про рекламу» провести незалежну експертизу вищезазначеного рекламного сюжету щодо відповідності Закону України «Про рекламу».

Експертним висновком №02-05/17 експертної комісії при всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнська рекламна коаліція» встановлено, що діяльність з реалізації алкогольної продукції під ТМ «Приватна колекція» з розміщення на горловині пляшки некхенгером, на якому вказана інформація про участь у маркетинговому досліджені та надання споживачам часткової грошової компенсації витрат на Інтернет порушує рекламне законодавство України, а саме не відповідає вимогам п.8 ч.3 ст.22 Закону України «Про рекламу».

08.06.2017 відбулось засідання стосовно розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, за результатами якого складено протокол №29. Під час засідання комісії, представником ТОВ «ЛГЗ «Прайм» не було надано документів та відомостей, щодо вартості розповсюджуваної реклами. Протокол представником позивача підписано без зауважень.

За результатами розгляду матеріалів про порушення законодавства про рекламу, відповідачем - 2 прийнято рішення від 08.06.2017 №25 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у зв'язку з ненаданням інформації щодо вартості розповсюджуваної реклами у розмірі 1700,00грн.

08.06.2017 відповідач - 2 своїм повідомив позивача, що розгляд справи про порушення законодавства про рекламу відбудеться 12.06.2017, зазначене повідомлення отримано представником позивача 08.06.2017.

12.06.2017 відбулось засідання стосовно розгляду справи про порушення законодавства про рекламу за участю представника позивача та за результатами якого складено протокол №30. Представником позивача під час засідання комісії не надано витребувані документи та відомості, в тому числі щодо вартості розповсюджуваної реклами. Протокол підписано представником позивача без зауважень.

За результатами розгляду матеріалів про порушення законодавства про рекламу, відповідачем - 2 прийнято рішення від 12.06.2017 №26 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у зв'язку з ненаданням інформації щодо вартості розповсюджуваної реклами у розмірі 4900,00грн.

В обґрунтування своєї позиції позивач також зазначає, що ТОВ «ЛГЗ «Прайм» не є юридичною особою яка проводить маркетингове дослідження та не являється юридичною особою, яка замовила проведення такого дослідження.

Позивачем не було надано витребуваного судом договору поставки №02/02-2015 від 02.02.2015.

Як встановлено судом, на некхенгері, що закріплений на горловині пляшки, зазначено всю передбачену законодавством інформацію та перелік необхідних дій для участі в дослідженні.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про рекламу» реклама алкогольних напоїв, знаків для товарів і послуг, інших об'єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої не повинна заохочувати до вживання алкогольних напоїв.

В вищезазначеному експертному висновку №02-05/17 зазначено, що відповідно до ч.3 ст.8 Закону України «Про рекламу», реклама про проведення конкурсів, лотерей, розіграшів призів, заходів рекламного характеру тощо повинна містити інформацію про строки та місце проведення цих заходів та вказувати інформаційне джерело, з якого можна дізнатися про умови та місце проведення заходів.

Отже, суд приходить до висновку, що ТОВ «ЛГЗ «Прайм» є виробником та розповсюджувачем реклами маркетингового дослідження, що підтверджується п.4 Додаткової угоди №5 від 02.02.2015 до Договору поставки №02/02-2015 від 02.02.2015, якою сторони додаткового погодили, що послуги полягають у наступному: виготовлення, додаткове маркування некхенгером з інформацією про маркетингове дослідження, поставка та розміщення у герметичній капсулі під ковпаком 10 (десять) гривень, які будуть використані під час проведення «покупцем» маркетингового дослідження серед покупців ТМ «Приватна Колекція», як компенсація за Інтернет понесених покупцями під час участі у маркетинговому дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На думку суду, позивачем не доведено протиправності оскаржуваного рішення, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись вимогами ст.ст.2, 5- 11, 19, 72- 77, 90, 139, 241- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м.Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Головуючий суддя І.В. Смолій

Судді С.К. Каракашьян

Ю.Т. Шрамко