Справа № 489/5419/17
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/5419/17
Номер провадження 2-а/489/70/18
РІШЕННЯ

Іменем України

01 лютого 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Сироватка Т.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

представник відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Миколаєві старшого лейтенанта ОСОБА_3, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Миколаєві старшого лейтенанта ОСОБА_3, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

З адміністративного позову вбачається, що 02.11.2017 р. відносно ОСОБА_1 поліцейським патрульної поліції було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. за порушення вимог ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки керуючи транспортним засобом, він здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п. 15.9 (ґ) ПДР України. Проте позивач з вказаною постановою не погоджується, оскільки справу про адміністративне правопорушення інспектором розглянуто з порушенням норм чинного законодавства.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР № 201643 від 02.11.2017 р., закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення; визнати дії інспектора роти №1 батальйону №4 УПП в м. Миколаєві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 неправомірними.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Вказував, що оскаржувана позивачем постанова винесена у відповідності до положень діючого законодавства..

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд виходить з такого.

02 листопада 2017 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки HONDA ACCORD, державний номер НОМЕР_1, у м. Миколаєві на перехресті проспекту Централнього та вулиці Маршала Василевського, здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п. 15.9 (ґ) ПДР України. Його було зупинено поліцейським роти № 1 батальйону № 4 УПП в м. Миколаєві старшим лейтенантом ОСОБА_3 та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 201643 за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП України передбачено відповідальність та стягнення за порушення правил зупинки.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що правил дорожнього руху він не порушував, при перетині перехрестя автомобіль позивача був заблокований іншими транспортними засобами, в звязку з чим він не мав можливості закінчити проїзд перехрестя.

Так, відповідно до положеньст. 283 КпАП України - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП- справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина третя ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Згідно наданих сторонами дисків, які містять відеозапис подій , вбачається, що позивач діяв у відповідності до правил дорожнього руху, з огляду на умови, які виникли безпосередньо під час дорожнього руху, отже у його діях відсутній склад адмінправопорушення .

Проте, слід зазначити, що посилання позивача на невірний спосіб заповнення бланку Постанови про адміністративне правопорушення не може вважатись належним доказом, оскільки само по собі це не є підставою для скасування Постанови .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача необхідно скасувати, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.4, п.6 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи не доведення відповідачем події адміністративного правопорушення та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що вимоги в частині закриття провадження у справі про притягнення позивача до відповідальності також підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання дій інспектора патрульної поліції неправомірними суду вважає, що в їх задоволенні необхідно відмовити, через те, що порушення в діях інспектора вимог закону щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення не вбачається.

Так, частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи, що було вчинено інспектором у відповідності до обсягу його прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 30, 72, 73, 241-246КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Миколаєві старшого лейтенанта ОСОБА_3, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 201643 від 02.11.2017 р., винесену відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення - закрити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 01.02.2018 р.

Суддя Н.С. Тихонова