Справа № 805/2944/17-а
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року справа №805/2944/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В.. ОСОБА_1,

при секретареві судового засідання Святодух О.Б.,

з участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року у справі № 805/2944/17-а (головуючий І інстанції Кірієнко В.О., м.Словянськ, Донецька область) за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» (далі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») звернулося до суду з позовом до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі Маріупольська ОДПІ), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення Маріупольської ОДПІ № НОМЕР_1 від 12.10.2016, № НОМЕР_2 від 13.12.2016 року, № від 13.12.2016 року (а.с. 3-7).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року зазначений позов ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» задоволений повністю:

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Маріупольської ОДПІ № НОМЕР_1 від 12.10.2016 року про зобовязання сплати штраф в розмірі 1 160,39грн.;

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Маріупольської ОДПІ № НОМЕР_2 від 13.12.2016 року про зобовязання сплати штраф в розмірі 2 320,78грн.;

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Маріупольської ОДПІ № НОМЕР_3 від 13.12.2016 року про зобовязання сплати штраф в розмірі 40,55грн. (а.с.192-196).

Відповідач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення норм матеріального права, неврахування судом обставин, які мають значення для справи, у звязку з чим просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначив, що статтею 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 р. на час проведення антитерористичної операції субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення АТО, звільнено від сплати користування земельними ділянками державної та комунальної власності, проте порядок звільнення від сплати за використання таких земельних ділянок наведеною нормою не визначений (а. с. 200-202).

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, вивчила доводи апеляційної скарги, перевірила їх за матеріалами справи і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») зареєстроване в якості юридичної особи, , знаходиться на обліку в Маріупольській ОДПІ (а. с. 29).

30.09.2016 Маріупольською ОДПІ на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 та п. 79.2 ст.79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобовязання по земельному податку з юридичних осіб за січень та лютий 2016 року, за результатами якої складено акт від 30.09.2016 №1000/05-83-12-12-1/00131268 (а. с. 16-17, 262 - 264).

У висновках акту зазначено про встановлено порушення позивачем п.287.3 ст.287 ПК України - несвоєчасна сплата податкового зобовязання по земельному податку з юридичних осіб за січень 2016 року з затримкою на 181 календарний день, за лютий 2016року з затримкою на 152 календарних дня.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ш» від 12.10.2016 №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 20% в сумі 1160,39 грн. за затримку на 181, 152 календарних днів грошового зобовязання з земельного податку з юридичних осіб м в сумі 5801,95 грн. (а. с. 12, 260).

Крім того, 07.11.2016 Маріупольською ОДПІ на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 та п. 79.2 ст.79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобовязання по земельному податку з юридичних осіб за лютий-травень 2016 року, за результатами якої складено акт від 17.11.2016 №1331/05-83-12-12-1/00131268 (а.с. 8-10, 252 - 255).

В висновках акту перевірки зазначено про встановлення порушення позивачем п.287.3 ст.287 ПК України - несвоєчасна сплата податкового зобовязання по земельному податку з юридичних осіб за земельні ділянки (КОАТУУ НОМЕР_4) за лютий 2016 року з затримкою на 183 календарні дні, за березень 2016 року з затримкою на 152 та 180 календарних днів, за квітень 2016 року з затримкою на 150 календарних днів; за земельні ділянки (КОАТУУ НОМЕР_5) за березень 2016 року з затримкою на 91 календарний день, за квітень 2016 року з затримкою на 61 та 92 календарних дні, за травень 2016 року з затримкою на 92 календарні дні.

На підставі висновків акту перевірки від 17.11.2016 контролюючим органом прийняті податкові повідомлення - рішення форми «Ш» від 13.12.2016:

№, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 20% в сумі 2320,78 грн. за затримку на 183,180, 152, 150 календарних днів грошового зобовязання з земельного податку з юридичних осіб в сумі 11603,90 грн. (а.с. 19-20,250 -251);

№, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 20% в сумі 40,55 грн. за затримку на 92, 92, 61, 61, 61 календарних днів грошового зобовязання з земельного податку з юридичних осіб в сумі 202,75 грн. (а.с. 22-23, 247 - 248).

Вивченням матеріалів справи встановлено, що податковий борг позивача з земельного податку з юридичних осіб у вигляді штрафних санкцій було нараховано позивачу за невиконання платником податків податкових зобов'язань, задекларованих у податкових деклараціях № від 17.02.2016 року з плати за землю за 2016 рік (код органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням земельної ділянки за КОАТУУ НОМЕР_4, земельна ділянка №1) та № НОМЕР_6 від 17.02.2016 року з плати за землю за 2016 рік (код органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням земельної ділянки за КОАТУУ НОМЕР_5, земельна ділянка №2).

Позивачем до податкового органу надано наступні уточнюючі податкові декларації з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб: № від 30.01.2017 р. (звітна податкова декларація від 17.02.2016 р. №), якою зменшено податкове зобовязання на суму 30363,59 грн. за період січень-травень 2016 року; № від 13.07.2016 р. (звітна податкова декларація від 17.02.2016 р. №), якою зменшено податкове зобовязання на суму 550,30 грн. за період червень-грудень 2016 року; № від 30.01.2017 р. (звітна податкова декларація від 17.02.2016 р. №) зменшено податкове зобовязання на суму 425, 63 грн. за період січень-травень 2016 року (а.с. 77-104).

Вказані уточнюючі податкові декларації з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб за 2016 рік по двох земельних ділянках (м. Маріуполь, с. Виноградне) були прийнятті податковим органом, що підтверджується квитанціями №2.

Спірним у справі є правомірність податкових повідомлень рішень форми «Ш» від 12.10.2016 №, від 13.12.2016 №№, №, якими до позивача застосовано штраф за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі ПК України) та Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року (далі Закон №1669) в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з п.14.1.147 п.14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (ст.285 ПК України).

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру ( ст.286 ПК України).

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

За приписами п.56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків і які є узгодженими з дати подання декларацій.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п.287.3 ст.287 ПК України).

Згідно з нормами п.288.7 ст.288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Згідно з нормами ст. 1 Закону №1669 період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції, чинній до 08.06.2016) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Згідно з частиною 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1669 закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до ПК України.

Крім того, Закон № 1669 прийнято у часі пізніше ніж Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 5 ст. 11 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 1669 Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» (від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», від 05 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053»), м.Маріуполь та с. Виноградне (Виноградненська сільська рада) віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Орендовані позивачем земельні ділянки мають комунальну або державну форму власності та розташовані в м.Маріуполі та с. Виноградному Донецької області, тобто, на території, на якій, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р здійснювалася антитерористична операція, тому в силу статті 6 Закону № 1669 позивач був звільнений від плати за використання земельних ділянок до 08.06.2016, а саме, до внесення змін до вказаної норми Закону (а.с. 179-180).

Згідно з нормами ст.10 Закону № 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

05.09.2014 ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» отримано сертифікат №2878/05-4 Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили, яким засвідчено настання обставин непереборної сили з 14.04.2014 ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області (а.с.24).

Разом з тим колегія суддів дійшла висновку, що ст. 6 Закону №1669 має пряму дію та не вимагає додаткового отримання сертифіката про засвідчення настання форс-мажорних обставин. Крім того, сертифікат Торгово-промислової палати України потрібен для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, а ст.6 Закону №1669 передбачає звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, тобто від виконання зобовязань, а не звільнення від відповідальності за неналежне виконання зобовязань.

Предметом розгляду цієї адміністративної справи є саме правомірність застосування відповідачем до позивача штрафних санкцій за несвоєчасне погашення зобовязання з земельного податку.

Тобто, згідно з положеннями Закону № 1669 достатньою підставою для звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності та скасування орендної плати за користування державним та комунальним майном стосовно конкретних субєктів господарювання є встановлення факту здійснення ними діяльності на території проведення антитерористичної операції за період з 14.04.2014 до 07.06.2016.

Зазначена підстава відносно позивача була встановлена при розгляді справи судом першої інстанції, що вказує на відсутність у відповідача законних підстав для прийняття спірного податкового повідомлення - рішення щодо застосування штрафних санкцій до позивача за період з 14.04.2014 до 07.06.2016.

Щодо правомірності нарахування штрафних санкцій з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб за період з 08.06.2016 року колегія суддів зазначає наступне.

З 8 червня 2016 року набрав чинності Закон України від 17.05.2016 року №1365-VIII «Про внесення змін до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування до Закону №1669» (далі Закон №1365).

Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції чинній з 08.06.2016) звільнено субєктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, де зазначено, що Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» визначено, що с.Виноградне Донецької області належить до населених пунктів, які знаходиться на лінії зіткнення, а м.Маріуполь не входить до таких населених пунктів.

У зв`язку з чим, починаючи з 8 червня 2016 року позивач вже не є суб`єктом застосування норми статті 6 та статті 7 Закону №1669 в частині сплати земельного податку/ орендної плати за земельну ділянку, що розташована на території м. Маріуполя, а отже у позивача, як платника податку, з`явився обов`язок сплачувати орендну плату за землю за вказану земельну ділянку.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем своєчасно та в повному обсязі сплачувались задекларовані суми земельного податку/орендної плати за землю за період з 08.06.2016 року за земельну ділянку, яка розташована на території м. Маріуполя, що підтверджується платіжними дорученнями: від 28.07.2016 року № орендна плата за червень 2016 р.; від 29.08.2016 року № орендна плата за липень 2016 р.; від 29.09.2016 року № орендна плата за серпень 2016 р.; від 28.10.2016 року № орендна плати за вересень 2016 р.; від 28.11.2016 року № орендна плата за жовтень 2016 р.; від 22.12.2016 року № орендна плата за листопад 2016 р.; від 27.01.2017 року № орендна плата за грудень 2016 р.(а.с.105-111).

З огляду на зазначене, позивачем своєчасно сплачено грошове зобовязання з земельного податку з юридичних осіб за період з 08.06.2017 року, тобто, встановлені в акті перевірки порушення строків сплати податкового зобовязання щодо земельного податку з юридичних осіб у позивача за вказані періоди не знайшли своє підтвердження, а отже прийняті спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними, внаслідок чого спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції за суттю вимог вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого апеляційна скарга не підлягає задоволенню і підстави для скасування постанови суду відсутні.

В повному обсязі постанова складена 31 січня 2018 року.

Керуючись ч.5 ст.250, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ст.ст. 321, ст.322, ч.1 ст.325, ст. 328, ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року у справі № 805/2944/17-а за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді: А.В.Гайдар

ОСОБА_1