Справа № 819/1682/16
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції -Ходачкевич Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/8196/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі № 819/1682/16 за адміністративним позовом Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ :

22.12.2016р. позивач Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області звернувся в суд з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу у розмірі -195015,73 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.02.2017р. позов задоволено повністю. Суд стягнув з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 податковий борг у розмірі - 195015,73 грн. по платежу податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.02.2017 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в позові.

Апелянт ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що платник податку фізична особа-підприємець ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків.

Згідно довідки про наявність податкового боргу станом на 10.11.2016 р. за ОСОБА_2 рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в розмірі - 195015,73 грн., по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування ( основний платіж - 125261,89 грн., штрафні санкції - 31485,47 грн., пеня - 38268,37 грн. ).

Заборгованість по платежу податок на доходи фізичних осіб виникла внаслідок несплати узгодженого грошового зобов'язання згідно податкових повідомлень-рішень № , № від 13.06.2016 р. винесених на підставі акта про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 09.02.2016 р.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією а законами України.

У пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

В п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання визначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідною граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України зазначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом цього строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У зв'язку із несплатою узгодженої суми грошового зобов'язання податковий орган направив відповідачу податкову вимогу № 13164-17 від 17.08.2016 р. (а.с. 14 )

Отже, податковий борг виник через несплату платником податків ОСОБА_2 узгоджених сум податкових зобов'язань.

Проте, Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.09.2017р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2017 р., у справі № 819/1181/17 позов ОСОБА_2 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 13.06.2017 року № та № задоволено. Суд визнав протиправними та скасував податкові-повідомлення рішення № , № від 13.06.2016 року.

ч.4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для задоволення позову оскільки, вимоги податкового органу про стягнення суми податкового зобов'язання визначеного податковими повідомленнями-рішеннями № та № від 13.06.2016 р., скасовані в судовому порядку.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що постанову слід скасувати та прийняти нову якою в позові відмовити.

Керуючись ст.ст.243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі № 819/1682/16 - скасувати.

В позові Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів після набрання постановою законної сили.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя М.В. Костіва

Суддя Р.М. Шавель

Постанова складена в повному обсязі 29.01.2018 року.