Справа № 813/2564/17
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/9932/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Сапіга В.П.,

судді Запотічний І.І.,

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача- Лещук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31.08.2017 року у справі № 813/2564/17 (постанова ухвалена в м.Львові, судом в складі головуючого судді Брильовського P.M., повний текст постанови виготовлено 04.09.2017 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

14.07.2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівської області, в якому просив: визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 29.06.2017 року №2197 «Про накладення дисциплінарних стягнень працівникам Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУНП у Львівській області» в частині накладення на поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління поліції у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції; визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 30.06.2017 року №527о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції з 30.06.2017 року поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління поліції у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1; поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління поліції у Львівській області з 01.07.2017 року; стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 14 072,10 грн. Позов обґрунтовує тим, що відповідачем не було дотримано норм чинного законодавства України при застосуванні до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції. Позивач вказує на те, що він не допускав порушень трудової дисципліни та службових обов'язків при зупиненні 18.06.2017 року водія-порушника, здійсненні провадження у відповідній справі про адміністративне правопорушення, спілкуванні з таким водієм і при участі в службовому розслідуванні, які могли би потягнути за собою звільнення поліцейського. За твердженням позивача ті порушення, які вказані в оспорюваних наказах, не мали місце в дійсності, позаяк, виявивши порушення правил дорожнього руху, він вжив відповідно до своїх обов'язків заходи до зупинення водія-порушника, у межах своєї компетенції розглянув справу про адміністративне правопорушення, зважаючи на сукупність усіх її обставин. Позивач зауважує, що його дії та рішення не були визнані в установленому порядку неправомірними, а тому їх слід вважати законними й вони не можуть тягнути за собою відповідальності. Позивач зазначає, що відповідачем не було в об'єктивний і належний спосіб здійснено з'ясування всіх обставин цієї справи, зокрема, в ході службового розслідування не було зібрано всієї необхідної доказової бази щодо вини ОСОБА_1 і обставин згаданого порушення (не було вжито належних заходів до отримання пояснень від усіх учасників події, не було опитано водія-порушника, не було зафіксовано його відмову від надання пояснень). При цьому, незважаючи на відсутність яких-небуть інших достовірних свідчень про обставини події, відповідачем було знехтувано показами єдиних її очевидців, які надали покази щодо цього й підтвердили правомірність дій позивача, - ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а тому, висновки відповідача щодо грубих порушень службової дисципліни зі сторони позивача грунтуються лише на припущеннях та суб'єктивному баченні події. Також позивач зазначає, що при вирішенні питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності відповідачем не було враховано, що звільнення з поліції є крайнім заходом відповідальності, тобто порушення зі сторони поліцейського в такому випадку повинно характеризуватися тяжкими наслідками. Однак, при вирішенні питання про обрання виду відповідальності відповідачем не було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу працівника, наявність чи відсутність вини особи, що притягається до відповідальності. Незважаючи на відсутність будь-яких доказів тяжкості наслідків, відсутності застосованих до позивача діючих стягнень, відсутність його вини в будь-яких порушеннях, відповідач не розглянув можливості застосування менш тяжких видів відповідальності чи не притягнення до неї взагалі. Позивач вважає, що спірні накази в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення є протиправними і підлягають скасуванню.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 31.08.2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 29.06.2017 року № 2197 "Про накладення дисциплінарних стягнень працівникам Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУНП у Львівській області" в частині накладення на поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління поліції у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 30.06.2017 року № 527 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції з 30 червня 2017 року поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління поліції у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1. Поновлено ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління поліції у Львівській області з 01 липня 2017 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.07.2017 по 31.08.2017 в сумі 14072 (чотирнадцять тисяч сімдесят дві) гривні 10 копійок. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління поліції у Львівській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 6701 (шість тисяч сімсот одна) гривня 09 копійок звернуто до негайного виконання.

Не погодившись із викладеними у вищевказаній постанові суду першої інстанції висновками, відповідач подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм діючого законодавства, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить прийняти нову постанову якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідач в судовому засіданні підтримує доводи апеляційної скарги в повному обзязі.

Позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги і просить її відхилити. Вважає, що суд 1-ї інстанції виніс законне і обґрунтоване рішення.

Судом апеляційної інстанції заслухано суддю-доповідача, досліджено матеріали справи та проаналізовано доводи апеляційної скарги, внаслідок чого зроблено висновок, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 07.11.2015 року був прийнятий на службу до Національної поліції України відповідно до наказу Головного управління поліції у Львівській області від 07.11.2015 року №54 о/с із присвоєнням спеціального звання старшого сержанта поліції й тоді ж позивач прийняв присягу працівника поліції.

З 01.12.2016 року позивач займав посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління поліції у Львівській області, на яку був призначений за наказом Головного управління поліції у Львівській області від 01.12.2016 року №46о/с.

Наказом від 29.06.2017 року №2197 «Про накладення дисциплінарних стягнень працівникам Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУНП у Львівській області» (п. 1 наказу) на ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за грубе порушення службової дисципліни, вимог п. З ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2 розділу II, пп. 2, 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, а також вимог ч. 1 ст. 122 КУпАПта п. 2 розділу VII Положення про патрульну службу МВС, затвердженого наказом МВС України від 02.07.2015 року №796, що призвело до значного суспільного резонансу.

Стягнення було накладене на позивача в зв'язку з розміщенням 19.06.2017 року на веб-сайті мережі "УоuTube" відеоролика «Львовские дорожньїе шакальї», в ході перегляду якого відповідачем було виявлено порушення службової дисципліни працівниками СРПП №2 ПП Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУНП у Львівській області старшими сержантами поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Наказом по особовому складу від 30.06.2017 року №527о/с звільнено ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що обставини, які слугували підставою для накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення та його звільнення не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та не вказують у достовірний спосіб на протиправну поведінку поліцейського, яка може мати своїм наслідком звільнення в порядку дисциплінарної відповідальності. Окрім того, суд врахував, що відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Зокрема, такі відомості повинні бути викладені у висновку службового розслідування.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правовий порядок в Україні, за визначенням ст. 19 Конституції України, ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізує програми професійно - технічного навчання, підготовки та перепідготовки кадрів відповідно до суспільних програм. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України). Кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Громадянам згідно ст. 43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.

Загальні правові засади і гарантії здійснення громадянами України свого конституційного права на працю визначає Кодекс законів про працю України.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VІІІ, який згідно з пунктом 1 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону набрав чинності з 7 листопада 2015 року.

Згідно із частиною 2 статті 19 цього Закону підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із пункту 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 року № 901-VIII до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (Дисциплінарний статут), затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Частиною першою статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено підстави звільнення поліцейських зі служби в поліції.

Зокрема, пунктом 6 частини 1 вказаної статті визначено як підставу звільнення, реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Положення Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затверджене Законом України від 22.02.2006 №3460-ІУ визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Згідно із статтею 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частини 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту встановлюють, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту встановлюється, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ, згідно з цим Статутом.

Звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, як вид дисциплінарного стягнення передбачено пунктом 6 частини першої статті 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та відповідно до статті 14 цього Законує крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту передбачає, що про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис, у разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Як видно з матеріалів справи, підставою для проведення службового розслідування стало те, що 19 червня 2017 року на веб-сайті «УоuTube» було розміщено відеоролик «Львовские дорожные шакалы», в ході перегляду якого відповідачем виявлено порушення службової дисципліни працівниками СРПП №2 ПП Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУНП у Львівській області старшими сержантами поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції стала подія, яка мала місце 18.06.2017 при чергуванні ОСОБА_1 на автодорозі Львів-Рогатин-Івано-Франківськ у складі екіпажу службового автомобіля поліції разом зі старшим сержантом поліції ОСОБА_3 для несення служби на адміністративних дільницях №№ 1, 2.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що старший сержант ОСОБА_1 грубо порушив службову дисципліну, зокрема, вимоги п. З ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2 розділу II, пп. 2, 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, а також вимоги ч. 1 ст. 122 КУпАП та п. 2 розділу VII Положення про патрульну службу МВС, затвердженого наказом МВС України від 02.07.2015 року №796, що виразилося у: порушенні поліцейським процедури зупинки транспортного засобу і спілкування з водієм (працівник поліції, який проводив зупинку, не представився водієві та на його вимогу не представив службове посвідчення, у подальшому поліцейський спілкувався з водієм сидячи у службовому автомобілі); не вжитті заходів до фіксації та документування правопорушення, а також притягнення водія до адміністративної відповідальності; наданні неправдивих пояснень щодо суті вчиненого правопорушення (у своїх поясненнях поліцейські зазначили про порушення водієм правил обгону, а насправді вони неодноразово повідомляли про перетин суцільної лінії дорожньої розмітки).

Із матеріалів службового розслідування, показів свідка ОСОБА_3І, пояснень позивача та відповідача, судом встановлено, що здійснюючи таке патрулювання на автодорозі Львів-Рогатин-Івано-Франківськ екіпаж здійснив зупинку на обочині дороги для здійснення приватної телефонної та очної розмови старшим сержантом поліції ОСОБА_3, який керував транспортним засобом. У той же час, старший сержант поліції ОСОБА_1, перебуваючи назовні службового автомобіля на узбіччі автодороги, виявив ознаки порушення правил дорожнього руху, а саме, він зауважив, що при русі в напрямку до м. Івано-Франківська (протилежному до руху службового автомобіля поліції) водій легкового автомобіля на іноземній реєстрації здійснив обгін іншого автомобіля, перетнувши при цьому розмітку 1.1 (тонка суцільна лінія) та виконавши такий маневр на ділянці дороги з ускладненим оглядом. У зв'язку з чим ОСОБА_1 подав водієві автомобіля, що допустив порушення, сигнал про зупинку й останній зупинився на протилежному від поліцейського автомобіля узбіччі дороги, відтак, позивач перетнув дорогу та підійшов до такого автомобіля. Водій автомобіля, що був зупинений поліцейським, із моменту свого зупинення та до часу відбуття працівників поліції з місця події, проводив відеозйомку події засобами технічної фіксації й у подальшому оприлюднив відповідний відеозапис у мережі Інтернет на сервісі "УоuTube" під назвою «Львовские дорожные шакалы!».

Матеріалами службового розслідування, проведеного відповідно до вимог Статуту та наказу МВС України від 12.03.2013 №230 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службового розслідування в ОВС України», ( протягом одного місяця з дня його призначення) вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку повністю доведена зібраними матеріалами службового розслідування.

Згідно відеоролика «Львовские дорожные шакалы», наявного в матеріалах справи вбачається, що на відео знято епізод спілкування вищевказаних працівників СРПП Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції ГУНП у Львівській області із водієм транспортного засобу, який здійснював відеозйомку та представився ОСОБА_3. Так, із зазначеного відеозапису встановлено, що старший сержант поліції ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу під керуванням громадянина на ім'я ОСОБА_3, підходить до автомобіля зі сторони водійської дверки, вікно якої було відчинене та підійшовши, приклав праву руку до головного убору, однак чітко та повно - прізвище, посаду та спеціальне звання не назвав, чим порушив вимоги п. З ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію». При цьому, ОСОБА_1 не довів чітко до відома водія, які норми Закону він порушив, лише запитав водія чи все в порядку, а також повідомив, що він здійснив обгін та злякавшись відеокамери попросив не порушувати нічого та пішов в напрямку службового авто ОСОБА_4, д.н.з. 14-1180, який був припаркований на узбіччі з протилежного боку автодороги, у протилежному напрямку руху. ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу не представився водію з дотриманням вимог ст. 18 Закону № 580-УІІ1, не довів чітко до відома водія, які норми Закону він порушив, лише запитав водія чи все в порядку, а також повідомив, що він здійснив обгін та злякавшись відеокамери попросив не порушувати нічого та пішов в напрямку службового авто ОСОБА_4, д.н.з. 14-1180, який був припаркований на узбіччі з протилежного боку автодороги, у протилежному напрямку руху. Порушник йшов вслід за поліцейським і просив пояснень, а ОСОБА_1 начебто втікав від нього. Лише втретє на вимогу порушника ОСОБА_1 пред'явив службове посвідчення, вийшовши з авто.

На неодноразові запитання порушника чи мав він право перетинати суцільну лінію і чому її не можна перетинати поліцейські не знали правильної та чіткої відповіді та були розгублені, а на зауваження порушника про те, що поліцейські не з'ясували причини здійснення порушення та не взяли в нього пояснення, які він хотів надати та вимагав оформлення даного порушення на що останні не відреагували. При цьому, вказані непрофесійні, дії поліцейських були висвітлені в інтернет-мережі і даний факт набув значного суспільного резонансу.

Згідно з частиною другою статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачений ст. 279 КУпАП. Зокрема, посадова особа, що розглядає справу, серед іншого роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Проте, дана процедура не була дотримана ОСОБА_1

В той же час, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що підставою для притягнення дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією порушника дисципліни. Провина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку в даному випадку проявляється у прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним даних дій. Дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства, що призвело до підриву авторитету, формування негативної думки про поліцію та дискредитації звання працівника поліції.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем в ході проведення службового розслідування повністю доведено факт порушення службової дисципліни позивачем ОСОБА_1

З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційну скаргу належить задовольнити, а оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31.08.2017 року у справі № 813/2564/17 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7
Повне судове рішення складено 30.01.2018 року