Справа № 813/1848/17
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/7806/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представника апелянта: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року у справі № 813/1848/17 за адміністративним позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГО ПРАЙМ» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2017р. позивач ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГО ПРАЙМ» ( далі ТзОВ «ЕНЕРГО ПРАЙМ» ) звернувся в суд з позовом до Державної фіскальної служби України з врахуванням зави про збільшення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо незабезпечення автоматичного збільшення суми податку на додану вартість, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки в Єдиному реєстрі податкових накладних в розмірі 1244270 грн. 10 коп. та зобов'язати збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку платник має право реєструвати накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму 1244270,10 грн. та відобразити відповідне збільшення у витязі з системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Державна фіскальна служба України подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в позові.

Представник апелянта ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ «ЕНЕРГО ПРАЙМ» перебувало на обліку в ДПІ у Личаківському районі м.Львова. Платником податку на додану вартість товариство зареєстроване з 01.01.2015 р.

09.12.2015 р. ДПІ у Личаківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області винесено рішення № 1044 про анулювання ТзОВ «ЕНЕРГО ПРАЙМ» реєстрації платника податку на додану вартість.

Проте, Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08.09.2016 р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2016 р. позов ТзОВ «ЕНЕРГО ПРАЙМ» задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Личаківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області № 1044 про анулювання ТзОВ «ЕНЕРГО ПРАЙМ» реєстрації платника податку на додану вартість від 09.12.2015 р.

На виконання рішення суду, контролюючим органом в Реєстрі платників податку на додану вартість внесено відповідні записи та поновлено дату реєстрації платника податку на додану вартість з 01.01.2015 року.

Проте, з моменту поновлення дати реєстрації платником податку на додану вартість жодних коригувань податковий орган у системі електронного адміністрування ПДВ не здійснив, внаслідок чого позивачу не врахована сума 1244270,10 грн. в реєстраційній сумі податку, на яку товариство має право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким запроваджено систему електронного адміністрування податку на додану вартість.

Із змісту п.200.1.1 ст.200-1 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) видно, що система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

п.200.1.2 ст.200-1 ПК України передбачає, що платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для відкриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.

Згідно з п.200.1.4, 200.1.5 ст.200-1 ПК України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти: а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу; б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку; в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України; г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

З рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

На запит платника податку йому шляхом надсилання електронного повідомлення надається інформація про рух коштів на його рахунках у системі електронного адміністрування податку.

Відповідно до п. 200.1.7 ст.200-1 ПК України кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених п.200.1.5 ст.200-1 цього Кодексу та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Згідно з п.200.1.8 ст. 200-1 ПК України після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету.

Зміст даної норми вказує на те, що анулювання реєстрації платника податку перебуває у безпосередньому звязку з перерахуванням до бюджету залишку коштів.

У звязку з анулюванням реєстрації товариства як платника податку, сума в розмірі 1244270 грн.10 коп. яка знаходилась на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість була перерахована до бюджету.

Реєстрація товариства як платника податків відновлена з дати її анулювання, що підтверджується листом від 28.04.2017 р. № 108864/7/99-99-08-02-02-17.

Отже, на електронному рахунку платника ПДВ обліковуються суми податку, що містяться у виданих чи отриманих податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, суми податку, сплачені при ввезенні товарів на митну територію України, а також суми податку у вигляді зарахованих платником чи з бюджету коштів.

Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків визначає Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість».

п.2 цього Порядку передбачає, що рахунок у системі електронного адміністрування податку це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку.

Отже, електронний рахунок відкривається саме з метою перерахування платником ПДВ коштів для досягнення необхідної суми податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, чи суми податку для сплати узгоджених податкових зобовязань.

Як видно із матеріалів справи, сума податку на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних становить 1244270 грн. 10 коп. Дана сума не була відновлена в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п.8 Порядку №569 у разі повторної реєстрації особи платником податку йому відкривається новий електронний рахунок, а тому у разі закриття електронного рахунку позивача за уніфікованим номером, Казначейство після отримання реєстру від ДФС України про скасування в судовому порядку рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ повинно було б відкрити новий рахунок, з іншим номером.

На електронному рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ обліковуються не тільки внесені платником кошти, а і суми податку, що містяться у виданих чи отриманих податкових накладних, що сплачені при ввезенні товарів на митну територію України тощо.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправну бездіяльність податкового органу оскільки, контролюючим органом не дотримано умов та порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, а тому належним способом захисту порушеного права позивача є зобовязання ДФС України вчинити дії щодо відновлення на електронному рахунку позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року у справі № 813/1848/17 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів після набрання постановою законної сили.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя М.В. Костів

Суддя Р.М. Шавель

Постанова складена в повному обсязі 29.01.2018 року.