Справа № 521/15900/17
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/63/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 січня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.,

при секретарі - Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта Сомова Валентина Васильовича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову інспектора патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта Сомова Валентина Васильовича серії ЕАА № 118173 від 29 червня 2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,0 грн., та провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини.

25 липня 2017 року ОСОБА_1 отримала поштою за адресою проживання: АДРЕСА_3 копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі проадміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА №118173 від 29 червня 2017 року та відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.Інформація вказана у вищенаведеній постанові є такою, що не відповідає дійсності та є протиправною.

29 червня 2017 року ОСОБА_3 не керувала транспортним засобом «Honda Civi», номерний знак НОМЕР_1 та не скоювала адміністративного правопорушення, яке викладено у зазначеній постанові. Зазначеного автомобілю позивач взагалі ніколи не бачила.В Постанові вказані дійсні прізвище, ім'я та по-батькові, дата народження, адреса проживанняпозивача, але посвідчення водія, НОМЕР_2, та дата його видачі, 12 вересня 2014 року, не відповідає дійсності, воно позивачці не належить та ніколи не належало.16 вересня 2016 року, у зв'язку із зміною прізвища (з ОСОБА_4 на ОСОБА_3), позивач отримала посвідчення водія НОМЕР_4. Старе посвідчення водія, на прізвище ОСОБА_4 (НОМЕР_3 від 05 грудня 2006 року), було вилучено працівником Регіонального сервісного центру при МВС України в Одеській області по вул. Ак. Корольова, 5, під час видачі нового посвідчення напрізвище «ОСОБА_7». Інших посвідчень водія позивач ніколи не отримувала. Таким чином, постанова складена з порушеннями, а саме наведена про скоєне позивачкою правопорушення є такою, що не відповідає дійсності. Зазначеного правопорушення позивач не скоювала.

На вищезазначену постанову, 28 липня 2017 року, позивач звернулася із Скаргою та Заявою до Управління патрульної поліції у м. Одесі. Заява була направлена до Регіонального сервісного центру при МВС України в Одеській області, про що позивачці було надіслано листа №Ч-1585/41/13/01-2017. За розглядом зазначеної заяви, 18 вересня 2017 року, позивач отримала листа від Регіонального центру при МВС України в Одеській області, вих. № 31/15-4705 від 11 вересня 2017 року про те, що працівником УДАІ ГУМВС України в Одеській області здійснено не коректне об'єднання фізичних осіб в підсистемі «Фізична особа», що привело до недостовірного відображення інформації про власників транспортних засобів та водійських посвідчень. 18 вересня 2017 року позивач також отримала відповідь на свою скаргу від Управління патрульної поліції про те, що її постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути скасована, оскільки начебто немає підстав для її скасування.

ОСОБА_1 неодноразово особисто розмовляла з працівниками адміністративної практики Управління патрульної поліції у м. Одесі, а також розмовляла за телефоном із працівниками, які безпосередньо розглядали та готували відповідь на її скаргу, оскільки позивачці дзвонили особисто та задавали питання по цій ситуації. ОСОБА_1 постійно пояснювала, що існує помилка у базі даних поліції, що усно їй вже про це повідомили у Регіональному сервісному центрі при МВС України в Одеській області, але жодного разу та судячи із відповіді на її скаргу, жоден працівник поліції не захотів навіть прислухатись до її слів. Також, Регіональний сервісний центр при МВС України в Одеській області та відділ адміністративної практики Управління патрульної поліції у м. Одесі знаходяться в одній будівлі, але повністю відсутня якась координація дій, із-за чого з'являються лишні клопоти у позивачки, як особи, яка є не винною у цій ситуації та у працівників суду, які повинні марнувати свій час на те, що хтось безвідповідально ставиться до своєї роботи. Діяльність органів патрульної поліції, пов'язана з притягненням громадян до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, регламентована, зокрема, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до вимог пункту 2 розділу IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КУпАП, яка передбачає в якості обов'язкового елементу відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по-батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування. Зазначена у постанові інформація не відповідає особі із посвідченням водія серії НОМЕР_9 від 12 вересня 2014 року, тому повинна бути скасована. За наведених обставин позивач вважає, що дії, вчинені лейтенантом поліції, бат. 4, рота 2 Управління патрульної поліції у м. Одесі Сомовим Валентином Васильовичем слід визнати неправомірними, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА №118173 від 29 червня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати на підставі ст. 247 КУпАП. На підставі викладеного, а також оскільки вирішення даного питання іншим порядком не є можливим, позивач вимушена звернутися до суду.

Відповідач інспектор патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенант Сомов Валентин Васильович у судове засідання не з'явився, був сповіщений належним чином.

Третя особа: Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції надав до суду заперечення на позов, в якому просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, зазначивши, що 29 червня 2017 року в ході патрулювання та виконання службових обов'язків інспектор поліції роти №2 батальйону №4 УПП у м. Одесі ДПП лейтенант поліції Сомов Валентин Васильович, в складі наряду, виявив автомобіль «Хонда Цивік», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням, як пізніше стало відомо, ОСОБА_5, що рухався о 23 годині 36 хвилин по вул. Люстдорфська дорога, здійснила проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушила пункт 8.7.3. е) Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, якими визначено, що сигнали світлофора мають таке значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Лейтенант поліції Сомов Валентин Васильович представився позивачу та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представленняпосадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279 КУнАП). Інспектор патрульної поліції під час розгляду справи, роз'яснив позивачу її права, передбачені ст. 63 Конституції України та положення ст. 268 та ст. 307, 308 КУпАП. Додатково положення статей 307 та 308 КУпАП надруковані в тексті постанови під пунктом № 9 (що підтверджується копією постанови серії ЕАА № 118173 від 29 червня 2017 року яку додано позивачем до позовної заяви).

Треба врахувати, що позивач скористалась своїм правом на власний розсуд і не забажала надати поліцейським жодного письмового пояснення, клопотання чи заяви як під час підготовки так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5 ст. 278 КУпАП не вказавши при цьому своїх мотивів. Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1, ч. 1, ст. 284 КУпАП інспектор поліції Сомов Валентин Васильович виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Негайно, після закінчення розгляду справи лейтенант поліції Сомов Валентин Васильович відповідно до ст. 285 КУпАП оголосив винесену постанову серії ЕАА № 118173 від 29 червня 2017 року. Враховуючи ч. 3 ст. 285 КУпАП копія постанови вручається під розписку, позивач від підпису в отриманні копії даної постанови відмовилась, про що був зроблений відповідний запис, а постанову надіслано рекомендованим листом за вих. 10293 від 30 червня 2017 року з номером листа 811.

Позивач посилається на те, що ніколи навіть не бачила автомобіля «Хонда Цивік», реєстраційний номер НОМЕР_1, але слід зауважити, що дана обставина не відповідає дійсності. Відповідно до довідки №103972790 про дорожньо-транспортну пригоду 11 жовтня 2017 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі такого автомобіля «Хонда Цивік», реєстраційний номер НОМЕР_1 за кермом якого знаходилась ОСОБА_4, а власником даного транспортного засобу є ОСОБА_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Щодо вимоги позивача про закриття провадження по справі. Відповідно до положень ч. 4, 5 ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами), якою в даному випадку був інспектор патрульної поліції, на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст. 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб'єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, що є наслідком закриття провадження у цій частині вимог у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України. Тому посилання позивача, зокрема в цій частині є безпідставним і не обґрунтованим, оскільки суд позбавлений таких повноважень у закритті справи. Таким чином, з огляду на все вищезазначене в діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Поліцейські мали всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред'явили законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, ними дотримані процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова серії ЕАА № 118173 від 29 червня 2017 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача безпідставні, необґрунтовані.

Суд, вивчивши адміністративну справу, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного.

29 червня 2017 року інспектором патрульної поліції патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта Сомовим Валентином Васильовичем було винесено постанову серія ЕАА №118173 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 425,0 грн.

Оцінюючи матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 суд дійшов такого. Позивач пояснила, що 25 липня 2017 року ОСОБА_1 отримала поштою за адресою проживання: АДРЕСА_3 копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі проадміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА №118173 від 29 червня 2017 року та відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Інформація вказана у вищенаведеній постанові є такою, що не відповідає дійсності та є протиправною з таких підстав.

Згідно відповіді на вимогу суду Регіонального сервісного центру в Одеській області від 29.12.2017 року № 31/15-7066 повідомлено, що згідно відомостей ЄДР МВС України, станом на 27.12.2017 р., посвідчення водія серії НОМЕР_5 від 12.09.2014 р. видано ВРЕР № 12 Любашівка, на ім'я громадянки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 Згідно відомостей ЄДР МВС України, станом на 27.12.2017 р., транспортний засіб марки - HONDA, модель - CIVIC, номер кузову -НОМЕР_7, номерний знак - НОМЕР_6, зареєстрований за громадянкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресом - АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_6 згідно паспорту громадянина України НОМЕР_8, виданого 03 листопада 2015 року Малиновським РВ у м. Одесі ІНФОРМАЦІЯ_1. Зареєстрована за адресою АДРЕСА_3.

16 вересня 2016 року, у зв'язку із зміною прізвища (з ОСОБА_4 на ОСОБА_6), позивач отримала посвідчення водія НОМЕР_4.

Старе посвідчення водія на прізвище ОСОБА_4 (НОМЕР_3 від 05 грудня 2006 року), було вилучено працівником Регіонального сервісного центру при МВС України в Одеській області по вул. Ак. Корольова, 5, під час видачі нового посвідчення напрізвище «ОСОБА_7».

В Постанові вказані дійсні прізвище, ім'я та по-батькові, дата народження, адреса проживанняпозивача, але посвідчення водія, НОМЕР_2, та дата його видачі, 12 вересня 2014 року, не відповідає дійсності, воно позивачці не належить та ніколи не належало.

Інших посвідчень водія позивач не отримувала.

Посвідчення водія серії НОМЕР_5 від 12.09.2014 р. видано ВРЕР № 12 Любашівка, на ім'я громадянки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, Транспортний засіб марки - HONDA, модель - CIVIC, номер кузову - НОМЕР_7, номерний знак - НОМЕР_6 також належить вказаній особі.

Таким чином, за постановою інспектора патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта Сомова Валентина Васильовича серії ЕАА № 118173 від 29 червня 2017 року ОСОБА_6 ідентифікована як порушник помилково.

29 червня 2017 року ОСОБА_6 не керувала транспортним засобом «Honda Civi», номерний знак НОМЕР_1 та не скоювала адміністративного правопорушення, яке викладено у зазначеній постанові.

На вищезазначену постанову, 28 липня 2017 року, ОСОБА_3 звернулася із скаргою та заявою до Управління патрульної поліції у м. Одесі.

Заява була направлена до Регіонального сервісного центру при МВС України в Одеській області, про що позивачці було надіслано листа №Ч-1585/41/13/01-2017.

За розглядом зазначеної заяви, 18 вересня 2017 року, ОСОБА_3 отримала листа від Регіонального центру при МВС України в Одеській області, вих. № 31/15-4705 від 11 вересня 2017 року про те, що працівником УДАІ ГУМВС України в Одеській області здійснено не коректне об'єднання фізичних осіб в підсистемі «Фізична особа», що привело до недостовірного відображення інформації про власників транспортних засобів та водійських посвідчень.

18 вересня 2017 року позивач також отримала відповідь на свою скаргу від Управління патрульної поліції про те, що її постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути скасована, оскільки немає підстав для її скасування.

Відповідно до вимог пункту 2 розділу IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КУпАП, яка передбачає в якості обов'язкового елементу відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по-батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування.

Зазначена у постанові інформація не відповідає особі із посвідченням водія серії НОМЕР_9 від 12 вересня 2014 року, тому повинна бути скасована.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи піддягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Як вбачається зі справи даних, отриманих за допомогою спеціального технічного засобу, з фіксацією правопорушення, яке ОСОБА_1 інкримінується, з чітким зображенням транспортного засобу (його марки, кольору, номерного знаку), яким би вона керувала до матеріалів справи не додано. Інспектор патрульної поліції патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта Сомов Валентин Васильович склав постанову притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача. Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні . Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили . Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За викладених обставин адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 33, 122, 245, 251, 254, 258, 268, 276, 278, 279, 280, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 8, 10, 19, 46, 72, 77, 90, 205, 242-246, 250-251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта Сомова Валентина Васильовича серії ЕАА № 118173 від 29 червня 2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,0 грн.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Малиновського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У зв'язку з проголошенням в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду у повному обсязі складено 26 січня 2018 року.

Суддя Гуревський В.К.