Справа № 242/5677/17
Суддя: Капітонов В. І.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/5677/17
Провадження № 2-а/242/55/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Нарижній О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа: державне підприємство «Селидіввугілля» про визнання рішення неправомірним, зобовязання вчини певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 14 грудня 2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення неправомірним, зобовязання вчинити певні дії , в якому зазначив, що 28 серпня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою № 1676 про призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України « Про пенсійне забезпечення». 14 листопада 2017 року рішенням № 1548 відповідач відмовив йому у призначенні пенсії. Згідно спірного рішення через ненадання пільгових довідок про підземні спуски в шахту відповідач не зарахував до пільгового стажу роботи позивача періоди роботи в ТОВ « Донбасвуглепроходка» з 10 липня 2007 року по 25 серпня 2007 року та в ТОВ «Ремшахтострой» з 12 вересня 2007 року по 15 грудня 2007 року, в ОП « Шахта ім. Засядька» з 01 січня 2008 року по 02 серпня 2008 року. Крім того, згідно спірного рішення через запис про роботу у вкладиші до трудової книжки за відсутністю трудової книжки відповідач не зарахував до його пільгового та страхового стажу період роботи в ЗАТ « Ленсіб» з 15 березня 2003 року по 07 червня 2004 року. Крім того, через несплату роботодавцем страхових внесків до МДЗ України відповідач не зарахував до його страхового стажу періоди роботи на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2017 року. Крім того, через відсутність відомостей про нарахування роботодавцем заробітної плати відповідач також не зарахував до страхового стажу позивача період роботи на ВП « Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01 жовтня 2017 року по 05 листопада 2017 року.

Рішення відповідача позивач вважає неправомірним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати рішення Селидовського ОУПФУ Донецької області від 14 листопада 2017 року № 1546 неправомірним та скасувати його, зобовязати відповідача зарахувати до його загального та спеціального страхового стажу наступні періоди його роботи:

-З 10 липня 2007 року по 25 серпня 2007 року в ТОВ «Донбасвуглепроходка»;

-З 12 вересня 2007 року по 15 грудня 2007 року в ТОВ «Ремшахтострой»;

-З 17 грудня 2007 року по 02 серпня 2008 року на ОП «Шахта ім. Засядька»;

-З 15 жовтня 2003 року по 07 червня 2004 року в ЗАТ «Ленсіб»;

-З 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01січня 2016 року по 30 вересня 2017 року , з 01 жовтня 2017 року по 05 листопада 2017 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

Крім того, позивач просить суд зобовязати відповідача повторно розглянути його заяву № 1676 від 28 серпня 2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а також стягнути на його користь суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19 грудня 2017 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача до суду наданий відзив на позовну заяву, згідно із яким ОСОБА_1 звернувся із заявою № 1676 від 28 серпня 2017 року відповідно до ст. 14 Закону України « Про пенсійне забезпечення». На час звернення із заявою страховий стаж позивача складав 19 років 05 місяців 20 днів, пільговий стаж 23 роки 04 місяці. Через ненадання пільгових довідок про підземні спуски в шахту відповідач не зарахував до пільгового стажу роботи позивача періоди роботи в ТОВ « Донбасвуглепроходка» з 10 липня 2007 року по 25 серпня 2007 року та в ТОВ « Ремшахтострой» з 12 вересня 2007 року по 15 грудня 2007 року, в ОП « Шахта ім. Засядька» з 01 січня 2008 року по 02 серпня 2008 року. Крім того, через запис про роботу у вкладиші до трудової книжки за відсутністю трудової книжки відповідач не зарахував до пільгового та страхового стажу позивача період роботи в ЗАТ « Ленсіб» з 15 березня 2003 року по 07 червня 2004 року. Крім того, через несплату роботодавцем страхових внесків до МДЗ України позивачу не зараховано до його страхового стажу періоди роботи на ВП « Шахта « Україна» ДП « Селидіввугілля» з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2017 року. Крім того, через відсутність відомостей про нарахування роботодавцем заробітної плати позивачу також не зараховано до страхового стажу період роботи на ВП « Шахта « Україна» ДП « Селидіввугілля» з 01 жовтня 2017 року по 05 листопада 2017 року. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представником третьої особи до суду надані письмові пояснення, згідно з якими позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що 28 серпня 2017 року позивач звернувся до Селидовського ОУПФУ Донецької області із заявою № 1676 про призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України « Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Селидовського ОУПФУ № 1548 від 14 листопада2017 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії в звязку із відсутністю 25 років пільгового стажу.

Відповідно до рішення № 1548 від 14 листопада 2017 року позивачу відповідач не зарахував до пільгового стажу роботи періоди роботи в ТОВ « Донбасвуглепроходка» з 10 липня 2007 року по 25 серпня 2007 року та в ТОВ « Ремшахтострой» з 12 вересня 2007 року по 15 грудня 2007 року, в ОП « Шахта ім. Засядька» з 01 січня 2008 року по 02 серпня 2008 року. Крім того, через запис про роботу у вкладиші до трудової книжки за відсутністю трудової книжки відповідач не зарахував до пільгового та страхового стажу позивача період роботи в ЗАТ « Ленсіб» з 15 березня 2003 року по 07 червня 2004 року. Крім того, через несплату роботодавцем страхових внесків до МДЗ України позивачу не зараховано до його страхового стажу періоди роботи на ВП « Шахта « Україна» ДП « Селидіввугілля» з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2017 року. Крім того, через відсутність відомостей про нарахування роботодавцем заробітної плати позивачу також не зараховано до страхового стажу період роботи на ВП « Шахта « Україна» ДП « Селидіввугілля» з 01 жовтня 2017 року по 05 листопада 2017 року.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Постановою КМУ від 12.06.1993 р. № 637 прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якому в п. 1.2 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Як вбачається з матеріалів справи, вкладиш до трудової книжки БТ-І № 5542257 виданий позивачу 20 січня 1998 року взамін трудової книжки, про що є відповідне засвідчення відділу кадрів.

З вкладишу до трудової книжки БТ-І № 5542257 вбачається, що позивач з 15 жовтня 2003 року по 07 червня 2004 року працював в якості підземного прохідника в ПАТ «Ленсіб»; з 10 липня 2007 року по 25 серпня 2007 року в ТОВ «Долнбасвуглепроходка» в якості прохідника та машиніста підземних установок; з 12 вересня 2007 року по 15 грудня 2007 року в ТОВ « Ремшахтострой» в якості прохідникам підземного з повним робочим днем в шахті; з 17 грудня 2007 року по 02 серпня 2008 року в ОП « Шахта ім. Засядька» в якості прохідника 5 розряду з повним робочим днем в шахті.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вищезазначені періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до загального та спеціального страхового стажу позивача.

Що стосується вимог позивач про зарахування до страхового стажу періоду його роботи з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2017 року та з 01 жовтня 2017 року по 05 листопада 2017 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», суд приходить до наступних висновків.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менше ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Механізм обовязкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

Так зокрема статтею 113 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обовязок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону).

Крім того, довідками № 392 від 14 грудня 2017 року та № 393 від 14 грудня 2017 року підтверджено сплату страхових внесків за зазначені періоди в повному обсязі.

За таких обставин суд вважає посилання Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на те, що підприємством , на якому працював позивач, із заробітної плати не сплачувалися страхові внески , є безпідставними, оскільки позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обовязків підприємством, на якому він працює, дана правова позиція також викладена в інформаційному листі ВАСУ № 212/11/14-14 від 18.02.2014 року, тому позовні вимоги в частині зарахування до страхового стажу роботи позивача вищезазначених періодів роботи підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 14 Закону України « Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Згідно з статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, не зараховуючи до пільгового та страхового стажу позивача спірні періоди роботи позивача, діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення та вийшов за межі своїх повноважень. А отже оскаржене рішення є незаконним, та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах і підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського ОУПФУ Донецької області.

Керуючись ст. ст. 3, 19, 22, 55 Конституції України, ст.ст. 77,90,139,242,244, 245,246 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа: державне підприємство «Селидіввугілля» про визнання рішення неправомірним, зобовязання вчини певні дії - задовольнити.

Визнати рішення Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (41247274) № 1546 від 14 листопада 2017 року про відмову ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1) в призначенні пенсії неправомірним та скасувати його.

Зобовязати Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до загального та спеціального страхового стажу страхового стажу ОСОБА_1 в умовах зайнятості повний робочий день під землею наступні періоди його роботи:

-З 10 липня 2007 року по 25 серпня 2007 року в ТОВ « Донбасвуглепроходка»;

-З 12 вересня 2007 року по 15 грудня 207 року в ТОВ «Ремшахтострой»;

-З 17 грудня 2007 року по 02 серпня 2008 року на ОП «Шахта ім. Засядька»;

-З 15 жовтня 2003 року по 07 червня 2004 року в ЗАТ «Ленсіб»;

-З 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01січня 2016 року по 30 вересня 2017 року, з 01 жовтня 2017 року по 05 листопада 2017 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

Зобовязати Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 1676 від 28 серпня 2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Селидовсько обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судові витрати по справі в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. І. Капітонов