Справа № 348/1802/17
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/11810/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Яворського І.О., Носа С.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2017 року, ухвалену суддею Флоряк Д.В., в порядку ст.41 КАС України, м. Надвірна, дата складання повного тексту рішення 13 листопада 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

12.09.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, в якому просить: визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування при розрахунку пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати, яку він отримував в «ІНК-СЕРВІС» в м. Іркутськ Російської Федерації; зобовязати відповідача з 01.02.2017 року здійснити перерахунок пенсії з врахуванням розміру заробітної плати із включенням сум районного коефіцієнта та північної надбавки на підставі довідок про заробітну плату довідок про заробітну плату № 54, №57 від 26.05.2017 року, виданих ТОВ «ІНК-СЕРВІС» м. Іркутськ Російської Федерації і виплатити недоотримані суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо неврахування при розрахунку ОСОБА_1 пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати, яку він отримував в «ІНК-СЕРВІС» в м. Іркутськ Російської Федерації. Зобовязано Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити з 01.08.2017 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоотриманих сум пенсії з врахуванням розміру заробітної плати з районним коефіцієнтом та північною надбавкою, яку він отримував в «ІНК- ЕРВІС» в м. Іркутськ Російської Федерації згідно довідок про заробітну плату №№54-57 від 26.05.2017 року, а також виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин. В решті позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки ОСОБА_1 працював в районах Крайньої Півночі та подав відповідачу довідки про заробітну плату, відповідно на нього поширюється дія Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року і він має право на врахування районного коефіцієнту та північної надбавки при обчисленні пенсії за весь період роботи у даній місцевості.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначає, що в частині позовних вимог щодо зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоплачених позивачу сум пенсії з врахуванням розміру заробітної плати з районним коефіцієнтом та північною надбавкою, вказаних у довідці довідках № 54-57 від 26.05.2017 року ТОВ «ІНК-СЕРВІС», то такі підлягають до задоволення, починаючи відповідно з 01.08.2017 року, оскільки дані довідки долучено позивачем до заяви для перерахунку пенсії 19.07.2017 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її ухваленою з порушенням норм матеріального права, Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2017 року та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що крім трудової книжки робота позивача в районах Крайньої Півночі жодними документами не підтверджена, відповідна довідка про направлення на роботу чи строковий трудовий договір на роботу на Крайній Півночі відсутні. Також зазначає, що ні в Тимчасовій угоді від 15 січня 1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Учасники справи в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.2 ч.1 ст.311 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є пенсіонером і перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, де з 19.08.2017 року отримує пенсію за віком по Списку №2.

У період з 05.03.2013 року (наказ про прийняття № 153/00-к від 05.03.2013 р.) по 09.02.2014 року (наказ про звільнення № 233/00-к від 03.02.2014 р.) ОСОБА_1 працював бурильником 6 розряду в ЗАТ «ІНК-СЕРВІС» в м. Іркутськ Російської Федерації.

Крім того, у період з 04.04.2014 року (наказ про прийняття № 519/00-к від 01.04.2014р.) по 01.10.2014 року (наказ про звільнення № 1434/00-к від 01.10.2014 р.), з 15.10.2014 року (наказ про прийняття № 1493/00-к від 17.10.2014 р.) по 08.03.2015 року (наказ про звільнення № 388/00-к від 05.03.2015 р.) та з 22.04.2015 року (наказ про прийняття № 652/01-к від 22.04.2015 р.) по 17.04.2016 року ( наказ про звільнення № 479 від 13.04.2016 р.) позивач працював бурильником 6 розряду в ТОВ «ІНК-СЕРВІС» в м. Іркутськ Російської Федерації.

Вказані підприємства знаходилися в місцевості Крайньої Півночі і на даних підприємствах позивач отримував заробітну плату з районними коефіцієнтами та північною надбавкою.

Весь стаж роботи позивача на зазначених підприємствах підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці від 25.08.1975 року з посиланням на дату та номер наказів про його прийняття на роботу та звільнення з роботи.

19.07.2017 року позивач звернувся до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про врахування при обчисленні йому пенсії районного коефіцієнту та північної надбавки відповідно до довідок про заробітну плату № 54, №57 від 26.05.2017 року, виданих ТОВ «ІНК-СЕРВІС» в м. Іркутськ Російської Федерації.

Згідно листа від 31.07.2017 року №270/П-15 Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України повідомило ОСОБА_1 про відмову йому в даному перерахунку, з посиланням на те, що відсутні підстави для зарахування заробітної плати після 1992 року з врахуванням районного коефіцієнту та північної надбавки, оскільки період не відповідає нормам, передбаченим Законом України «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР», а саме у разі виїзду особи за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних районів, обчислення заробітної плати, з якої призначається пенсія, з 01.01.1992 року проводиться із виключенням сум районних коефіцієнтів та північних надбавок.

Відповідно до пункту 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV, в редакції чинній на час призначення пенсії, (далі Закон №1058-IV) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Зарахування пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 1991 року здійснюється на підставі Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі Угода).

Відповідно до статті 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Виходячи з положень зазначеної Угоди, якщо первинно призначається пенсія на території України, а працівник працював на території Росії після 13 березня 1992 року, то цей стаж має враховуватись на території України як власний страховий (трудовий) стаж, хоча пенсійні внески сплачувалися в Російській Федерації, але вони не передаються у разі переїзду працівника в іншу державу.

Угодою передбачена також можливість врахування заробітної плати, одержаної в російській валюті (рублях), при призначенні пенсії в Україні. У цьому випадку заробіток визначається виходячи з офіційно встановленого Національним банком України курсу гривні до російського рубля, який склався на момент призначення пенсії в Україні.

Відповідно до абзаців 2 та 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993р. трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Згідно з ст.3 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993р. при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року.

У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого у районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюється за нормами законодавства Російської Федерації.

Частиною другою статті 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15 квітня 1994 року, ратифікованої Законом України від 11 липня 1995 року № 290/95-ВР, трудовий стаж, стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Отже, з 1 січня 1991 року частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації.

Застосування районних коефіцієнтів та північної надбавки для розрахунку заробітної плати особам, які працюють в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі передбачено положеннями Трудового кодексу Російської Федерації та Закону Російської Федерації від 19.02.1993 №4520-І «Про державні гарантії і компенсації для осіб, які працюють і проживають в районах Крайньої Півночі та в прирівняних до них місцевостях».

Як встановлено ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, в редакції чинній на час призначення пенсії, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу) (частина перша статті 66 викладена в редакції Закону №854-IV від 22.05.2003).

До внесення вказаних змін ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлювалось, що у заробіток для обчислення пенсій включаються всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески, крім виплат одноразового характеру, не обумовлених діючою системою оплати праці (компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога та інші), перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 ст.2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР, в редакції чинній на час призначення пенсії, об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, є фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України Про оплату праці.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Згідно з ст.41 Закону №1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що об'єктом оподаткування є заробітна плата з урахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки, а тому не врахування при розрахунку пенсії районного коефіцієнта та північної надбавки є протиправним, оскільки має враховуватися вся заробітна плата.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058-IV обчислення страхового стажу за період до впровадження системи персоніфікованого обліку здійснюється на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.43 Закону №1058-IV перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю та п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує, стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу, відповідно до п.7 якого до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2. Особи, яким пенсія призначається відповідно до міждержавних Договорів (Угод) в галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 1.

Відповідно до п.17 зазначеного Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Враховуючи вказані законодавчі положення та обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що робота позивача в районах Крайньої Півночі підтверджена трудовою книжкою позивача, яка належним чином оформлена та містить відповідні записи, тоді як включення до заробітної плати позивача районного коефіцієнту та північної надбавки підтверджено поданими довідками про заробітну плату, а відтак не врахування при обчисленні пенсії районного коефіцієнту та північної надбавки є протиправним, оскільки має враховуватися вся заробітна плата відповідно до наданих позивачем довідок.

Оскільки позивач не оскаржує постанову суду в частині відмови в позові, а тому в силу приписів ст.308 КАС України, така відмова не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2017 року у справі №348/1802/17 за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 30.01.2018 року.