Справа № 820/5859/17
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

31 січня 2018 р. № 820/5859/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі -відповідач, ГУ ДФС у Харківській області, контролюючий орган), в якому просить суд скасувати наказ начальника ГУ ДФС у Харківській області від 13.09.2017 року № 4795 про проведення фактичної перевірки господарського об'єкту, в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 з 14.09.2017 року тривалістю 10 діб.

В обґрунтування поданого адміністративного позову зазначив наступне.

04.10.2017 року позивачу з матеріалів адміністративної справи за поданням ГУ ДФС у Харківській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків стало відомо про існування наказу начальника ГУ ДФС у Харківській області від 13.09.2017 року №4795 про проведення фактичної перевірки господарського об'єкту, в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 з 14.09.2017 року тривалістю 10 діб.

Підставою для видання зазначеного наказу стало усне звернення за телефоном на Гарячу урядову лінію ОСОБА_2. Факти, викладені в усній формі абсолютно не підтверджені відповідними письмовими доказами, отже не можливо підтвердити наявність взаємовідносин між особою, що зверталась та позивачем, а також факту порушення, про яке йдеться у зверненні. Відповідно до п. 80.2.3 ст. 80 Податкового кодексу України однією з підстав для проведення фактичної перевірки є письмове звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.

У зв'язку з чим, на думку позивача, законодавчо відсутні підстави для проведення фактичної перевірки. Просив скасувати наказ начальника ГУ ДФС у Харківській області від 13.09.2017 року №4795 про проведення фактичної перевірки господарського об'єкту.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження разом з інформацією про процесуальні права та обов'язки була надіслана відповідачу та отримано 29.12.2017 року.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що загальні вимоги до порядку організації та проведення фактичної перевірки унормовані приписами статті 80 Кодексу.

Як вказує відповідач у своєму відзиві, відповідно до норм пункту 80.2 статті 80 Кодексу, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, визначених Кодексом, зокрема, письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (підпункт 80.2.3).

Харківська обласна державна адміністрація направила усне звернення на урядову гарячу лінію ОСОБА_2 до ГУ ДФС у Харківській області листом від 25.10.2017 р. №14008/9.

Так, в усному зверненні заявник повідомив, що 15.08.2017 р. він скористався послугами автомийки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Заявник у своєму зверненні зазначає, що на його запит щодо пред'явлення документів про державну реєстрацію, ліцензію на надання послуг, була отримано категорична відмова.

Відтак, контролюючий орган вважає, що звернення ОСОБА_2 містить інформацію про порушення платником податків установленого порядку ліцензування. Наявність підтвердження факту порушення перевіряється саме шляхом проведення фактичної перевірки платника податків, до якої, відповідно, не було допущено контролюючий орган з незаконних підстав.

У відповідності до вимог Податкового кодексу України керівником ГУ ДФС у Харківській області було прийнято рішення про проведення фактичної перевірки господарського об'єкту, де здійснює діяльність позивач (розташованого за адресою: АДРЕСА_1), яке оформлено наказом від 13.09.2017 р. № 4795 та видано направлення на перевірку від 13.09.2017 р. № № 6871 та 6872. Але, посадові особи контролюючого органу не були допущені до проведення перевірки, адміністратор суб'єкта господарювання ОСОБА_3 після ознайомлення з наказом та направленнями на перевірку відмовилася від отримання копії наказу під особистий підпис, про що свідчить акт недопуску до проведення фактичної перевірки №2964/20-40-14-10/НОМЕР_1 від 20.09.2017 року.

Відповідач зазначив, що оскаржуваний наказ ГУ ДФС у Харківській області «Про проведення фактичної перевірки» ФО-П ОСОБА_1 від 13.09.2017 № 4795 прийнятий за відсутності порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки, за наявності передбаченої Кодексом підстави для її проведення та дотриманням обов'язкових для цього умов. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Так, з огляду на те, що згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України передбачено, що даний спір віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Відповідно до ч. 5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи положення ч. 11 ст. 126 КАС, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивача зареєстровано як фізичну особу-підприємця 09.11.2006 року (а.с. 8-10).

11.10.2017 року на урядову гарячу лінію 1545 надійшло усне звернення від ОСОБА_2 відносно якості роботи приватного підприємства «Автомойка» по АДРЕСА_2 (а.с.37).

Листом від 20.10.2017 року №04-25/К-636у на адресу Головного управління ДФС у Харківській області направлено звернення ОСОБА_2 для повторного розгляду (а.с.38).

Заступником начальника ГУ ДФС від 13.09.2017 № 4795 винесено наказ «про проведення фактичної перевірки» на підставі п.п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (а.с.11).

Метою перевірки є здійснення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, проведення перевірок дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензії, оформлення трудових відносин з працівниками перевірки в частині дотримання позивачем вимог законодавства, з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, проведення перевірок дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, оформлення трудових відносин з працівниками, на підставі п.п. 80.2.3, 80.2.7 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

На підставі наказу № 4795 від 13.09.2017 року складено направлення на перевірку №6871 та №6872 від 13.09.2017 року на проведення фактичної перевірки, а саме: від 14.09.2017 року, тривалістю 10 діб (а.с. 34,35).

Позивач, вважаючи оскаржуваний наказ відповідача протиправним, не допустив працівників податкового органу до перевірки, про що складено акт недопуску до проведення фактичної перевірки № 2964/20-40-14-10/НОМЕР_2 від 20.09.2017 р. (а.с.36).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави, порядок призначення та проведення фактичної перевірки регламентовані положеннями ст. 80 ПК України.

Так, за приписами п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин:

1) у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (80.2.1);

2) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (80.2.2);

3) письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (80.2.3);

4) неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (80.2.4);

5) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (80.2.5);

6) у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (80.2.6);

7) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації. (80.2.7).

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити до органів державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюються Законом України від 02.10.1996р. за № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі Закон № 393/96-ВР).

Статтею 5 Закону № 393/96-ВР передбачено, що звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Звернення може бути усним чи письмовим.

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по-батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв'язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Однак, в матеріалах справи наявна копія заяви споживача на адресу Урядової гарячої лінії, яка не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення про проведення фактичної перевірки, оскільки в ній не повідомлено про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування; у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації. У заяві вказано лише на неотримання оплаченої послуги. Проте підставою для винесення оскаржуваного наказу став лист Департаменту економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації.

Відповідно до п.п.80.2.3, 80.2.7 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися за наявності письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування; у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Такої підстави, як перенаправлення усних чи письмових звернень громадян за належність, та/або переадресування заяв чи клопотань від одного державного органу до іншого за належністю для виконання, а саме для проведення фактичної перевірки Податковий кодекс України не містить.

Безпосередньо до ГУ ДФС у Харківській області із письмовою заявою скаржник не звертався.

Крім того, інформація про порушення встановленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, оформлення трудових відносин з працівниками саме платником податків - у зверненні споживача відсутня, а тому вказане звернення оформлене неналежним чином.

Відповідно до статті 7 Закону №393/96-ВР, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Під час розгляду справи встановлено, що лист ХОДА, що містить усне звернення споживача, яке стало підставою для прийняття оскаржуваного наказу від 13.09.2017 р. № 4795 про проведення фактичної перевірки позивача, не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення, зокрема, щодо порушення вимог чинного законодавства стосуються саме ФОП ОСОБА_1

В свою чергу, в порушення ст. 7 Закону №393/96-ВР, посадовими особами Харківської обласної державної адміністрації у Харківській області, які розглядали це звернення, в 5 - денний термін громадянину воно повернуто не було, а контролюючим органом, в свою чергу, прийнято оскаржуваний наказ від 13.09.2017 р. за № 4795.

З огляду на викладене, прийнятий начальником ГУ ДФС у Харківській області наказ 13.09.2017 р. за № 4795 є незаконним, винесений з порушенням приписів п.п. 80.2.3, 80.2.7 п.80.2 ст.80 ПК України, ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним рішення.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому судовий збір повинен бути стягнутий за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказу - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати наказ начальника ГУ ДФС у Харківській області від 13.09.2017 року №4795 про проведення фактичної перевірки господарського об'єкту, в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 з 14.09.2017 року тривалістю 10 діб.

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (61000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул.. Пушкінська, 46, ) сплачену суму судового збору в розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 31 січня 2018 року.

Суддя Бадюков Ю.В.