Справа № 826/1237/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/1237/18

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 січня 2018 року м. Київ № 826/1237/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліна Л.О., ознайомившись з позовною заявою

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Юроуп Петролеум"

до

Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві

про

визнання протиправною та скасування постанови №55075064 від 07.11.2017р.,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Іст Юроуп Петролеум" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2017 року ВП №55075064, прийняту Подільським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 1 частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що товариством з обмеженою відповідальністю "ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ" отримано 04 січня 2018 року постанову Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 07.11.2017 року про відкриття виконавчого провадження ВП №55075064 по виконанню вимоги Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві №Ю-1853-25у від 04.09.2017 р. про стягнення з позивача коштів в сумі 3 848 398,80 грн.

Тобто, строк звернення до суду з цим позовом закінчився 15 січня 2018 року.

Проте, як вбачається з із матеріалів позову Позивач звернувся до суду з даним позовом 17.01.2018 року.

Отже, судом встановлено що адміністративний позов подано з пропуском, встановленого пунктом 1 частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, строку звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Проте, до адміністративного позову заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду позивачем не надано.

Натомість, позивачем в позовній заяві обґрунтовується застосування строку звернення до суду на підставі частини п'ятої статті 74 Закону України від 02.06.2016, №1404-VIII "Про виконавче провадження" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №1404-VIII), а саме 10 (десять) робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів, і тому позивач вважає, що ним не пропущено строку звернення до суду, оскільки останній день строку - 18.01.2018 року.

З даним твердженням позивача суд не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається з матеріалів позову, позивач оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2017 року ВП №55075064, прийняту Подільським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві на підставі Вимоги №Ю-1853-25у, виданої 04.09.2017 року ГУ ДФС у м. Києві.

Частиною другою вищезазначеного закону встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Даний закон не встановлює строку звернення до суду для оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), тому застосуванню підлягають норми Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, пункт 1 частини другої статті 287 цього Кодексу, відповідно до якого позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Статтею 118 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Отже, з урахуванням дати отримання оскаржуваної постанови 04.01.2018 року, строк звернення до суду з даним позовом закінчився 15.01.2018 року.

Посилання позивача в позовній заяві на частину п'яту статті 74 Закону №1404-VIII суд вважає помилковим, оскільки дана стаття врегульовує оскарження рішень та дій виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення, для яких встановлюється строк - протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. В даному випадку мова йде про рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, судом встановлено подання позивачем даної позовної заяви до суду з пропуском строку звернення до суду, а тому позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Частинами першою-другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до частини першої ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків в межах десяти днів з дня отримання цієї ухвали суду.

Для усунення виявлених судом недоліків позову позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 160, 161, ч. 1 ст. 171, ч. 1 ст. 169, ст. 243, ст. 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя –

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Іст Юроуп Петролеум" без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання ним цієї ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст. 169 КАСУ.

Ухвала відповідно до змісту ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Маруліна