Справа № 825/2139/17
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 року Чернігів Справа № 825/2139/17

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1М.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради (далі УПСЗН, Управління), в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому за 2017 рік, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, який має 2 групу інвалідності, щорічної допомоги на оздоровлення у меншому розмірі, ніж це передбачено ч.4 ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу за 2017 рік, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, який має 2 групу інвалідності, щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат (на момент виплати допомоги), встановленому ч.4 ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням виплаченої суми.

Позов мотивовано тим, що при зверненні до відповідача з проханням перерахувати та виплатити позивачу допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, Управління, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 виплатило позивачу лише 120,00 грн, що на його думку не відповідає нормам чинного законодавства та обмежує його право на отримання більшого розміру щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченого Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.01.2018 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного письмового провадження, без виклику сторін.

Представником відповідача подано відзив на позов, в яких останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що дії Управління щодо нарахування та виплати допомоги у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562, повністю відповідають вимогам чинного законодавства і є правомірними.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та має ІІ групу інвалідності, що підтверджується посвідченням (а.с.9) та довідкою МСЕК №166485 (а.с.10), на підставі чого звернувся до УПСЗН із заявою, в якій просив перерахувати та виплатити йому допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Листом від 12.12.2017 №Р-506 відповідач, розглянувши звернення ОСОБА_1, повідомив останнього, що допомога на оздоровлення відповідно до п.4 ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується в порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України та згідно з постанову Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12.07.2005 № 562 щорічна допомога у розмірі 120,00 грн нарахована позивачу 29.06.2017. Одночасно поінформовано позивача про дату її виплати.

Не погоджуючись з вищезазначеною відповіддю Управління, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ), Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", постановою Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12.07.2005 № 562.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст.48 Закону № 796-ХІІ у редакції від 09.07.2007 було закріплено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам другої групи в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Далі, Законом України від 28.12.2007 № 107-V були внесені зміни, зокрема до ст.48 Закону № 796-ХІІ, та викладено зазначену законодавчу норму у редакції, згідно з якою, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 таке звуження права осіб на одержання щорічної допомоги на оздоровлення і положення Закону від 28.12.2007 № 107-V про внесення таких змін до редакції ст.48 Закону № 796-ХІІ - визнано неконституційними, та зазначено, що Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" діє в попередній редакції, тобто від 09.07.2007, відповідно до якої розмір щорічної допомоги на оздоровлення складав чотири мінімальні заробітні плати.

Згідно зі ст.48 Закону № 796-XII у редакції, чинній після визнання зазначеним рішенням КСУ неконституційними змін, внесених Законом України від 28.12.2007 № 107-V, щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

У подальшому, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII були внесені зміни, зокрема до ст.48 Закону № 796-ХІІ, та вказану статтю викладено у такій редакції: "Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям-інвалідам, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою. Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України."

Прикінцевими положеннями Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" передбачено, що він у зазначеній частині набирає чинності з 01.01.2015.

Таким чином, починаючи з 01.01.2015 ст.48 Закону № 796-ХІІ не містить положень щодо виплати щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Зазначені зміни не визнані неконституційними та є чинними.

При цьому, розмір виплат щорічної допомоги на оздоровлення передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562, відповідно до якої розмір щорічної разової грошової допомоги, який для учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії становить 120,00 грн., що і було виплачено позивачу за 2017 рік.

Разом з тим, Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Крім того, у рішенні від 02.03.1999 № 2-рп/99 Конституційний Суд України дійшов висновку, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

Окрім викладеного, при розв'язанні спірних правовідносин також враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи. Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" та від 12.10.2004 у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії", в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення даного адміністративного позову, оскільки на думку суду, дії Управління щодо нарахування та виплати допомоги в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562, повністю відповідають вимогам чинного законодавства і є правомірними.

Керуючись ст.ст.241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне рішення суду складено 01 лютого 2018 року.

Суддя Л.О. Житняк