Справа № 463/1333/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/11955/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання - Торкот Д. О.;

позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Полуліх Н. І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2017 року в справі № 463/1333/17 (головуючий суддя - Шеремета Г. І., м. Львів) за позовом ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2017 року Личаківським районним судом м. Львова зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання протиправними дій Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова щодо неврахування суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення в заробітню плату для призначення позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов'язання Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 15 вересня 2016 року в розмірі 80% заробітної плати за 24 місяці роботи на державній службі з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що при нарахуванні пенсії відповідачем не було враховано всіх сум виплат, з яких фактично нараховані та сплачені позивачем страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у зв'язку з чим позивач звернулася до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, однак органом Пенсійного фонду ОСОБА_1 було протиправно відмовлено у здійсненні такого перерахунку.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо неврахування суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення в заробітню плату для призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Зобов'язано Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 15 вересня 2016 року в розмірі 80% заробітної плати за 24 місяці роботи на державній службі з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Личаківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Львова, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Також зазначено, що підстав для перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії з врахуванням сум виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати немає, оскільки такі виплати не передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу», як складові частини заробітної плати державного службовця, а тому немає підстав для врахування зазначених виплат при обчисленні пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

Позивач, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечила та просить відмовити в задоволенні такої.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримала та просить таку задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 16 липня 2012 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

28 лютого 2017 року позивач звернулася із заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» із врахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, у зв'язку з чим подала довідку Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 20 грудня 2016 року №12353/07-66 про складові заробітної плати з врахуванням вказаних виплат.

Листом № 1840/03-17 від 01 березня 2017 року Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова відмовило позивачу у перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що індексація заробітної плати, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення не є складовими заробітної плати у розумінні ст.33 Закону України «Про державну службу» і Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Крім того, відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, яким передбачено у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ч. 1ст. 37 Закону України «Про державну службу»в редакції, що діяла на час призначення пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 даного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці державного службовця.

Згідно з ч.6 ст.95 Кодексу законів про працю України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Відповідно дост.33 Закону України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713. Згідно зст. 2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати складають: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 14 травня 2013 року в справі № 21-125а13 та 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що індексація заробітної плати, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення входили до системи оплати праці позивача, як державного службовця, а тому мають бути враховані при призначенні пенсії.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова - залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2017 року в справі № 463/1333/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
І. О. Яворський
Повне судове рішення складено 30 січня 2018 року.