Справа № 813/1952/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

26.01.2018 Київ К/9901/4981/18 справа № 813/1952/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Пасічник С.С., Васильєвої І.А., Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду міста Києва від 2 жовтня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна» до Київської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа - Головне управління державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

16 січня 2018 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга на судові рішення, ухвалені у цій справі до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - КАС України, Закон № 2147-VIII).

Водночас, відповідно до пункту 14 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Так, частиною 2 статті 212 КАС України в редакції, чинній на час ухвалення апеляційним судом оскаржуваного рішення визначено, що касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

У даному випадку, вступна та резолютивна частини оскаржуваної ухвали апеляційного суду проголошені у відкритому судовому засіданні 11 грудня 2017 року, а в повному обсязі це судове рішення виготовлено 13 грудня 2017 року.

Отже, з урахуванням положень пункту 14 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII, статей 103, 212 КАС України в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII (далі - Закон № 2136-VIII) останнім днем строку касаційного оскарження, у даному випадку, є 2 січня 2018 року, натомість касаційна скарга подана до Верховного Суду лише 16 січня 2018 року, тобто з пропуском цього строку.

В касаційній скарзі та доданому до неї клопотанні відповідач просить поновити строк касаційного оскарження, оскільки вчинив усі залежні від нього дії та вчасно подав касаційну скаргу (незважаючи на відсутність можливості навести у ній усі мотиви, через ненаправлення апеляційним судом копії оскаржуваного рішення), яка, однак, була повернута у зв'язку з ненаданням належним чином оформленого документа про повноваження представника, який її підписав.

В той же час, відповідач зазначає, що має право на повторне звернення з касаційною скаргою у межах двадцятиденного з моменту одержання копії оскаржуваного судового рішення строку, тобто з 27 грудня 2017 року.

Разом з тим, обрахунок строку касаційного оскарження у такий спосіб є помилковим з огляду на наведені вище приписи частини 2 статті 212 КАС України, яка пов'язує початок перебігу строку подання касаційної скарги з набранням законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з днем складення постанови в повному обсязі (а не днем отримання сторонами її копії, як обраховував позивач).

Не може свідчити про поважність підстав пропуску строку касаційного оскарження і додана копія супровідного листа про направлення Львівським апеляційним адміністративним судом оскаржуваної ухвали на адресу Київської митниці Державної фіскальної служби України з відбитком штампу вхідної кореспонденції цього органу, який, однак, засвідчує лише дату реєстрації відповідного документа в канцелярії суб'єкта владних повноважень і не може бути підтвердженням дати фактичного отримання копії рішення.

Конверту, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, довідки відділення поштового зв'язку тощо надано не було.

Крім того, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр), ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року оприлюднена ще 19 грудня 2017 року, а відтак, з урахуванням положень частини першої статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", з цієї дати була відкритою для безоплатного цілодобового доступу.

Також, оскаржуваною ухвалою апеляційного суду залишено без змін постанову суду першої інстанції, а тому відповідачу були відомі правова позиція і висновки судів по суті спору ще до подання касаційної скарги ні ці судові рішення.

Не можна визнати обґрунтованими і доводи відповідача про повернення Верховним Судом поданої раніше касаційної скарги на ці самі судові рішення через невиконання вимог КАС України щодо надання належним чином оформленого документу про повноваження представника, оскільки недотримання наведених приписів процесуального закону не є обставиною, яка не залежить від волі особи і не надає їй права у будь-який необмежений після спливу строку касаційного оскарження час реалізовувати таке право.

Наведене кореспондується з положеннями КАС України, стаття 49 якого в редакції Закону № 2136-VІІІ, як і стаття 44 цього ж Кодексу у чинній редакції, передбачає обов'язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, одним з яких є надання документів на повноваження представників.

Відтак, з метою виконання процесуального обов'язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також якісну підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

В додаток до наведеного, колегія суддів зазначає, що підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Втім, Київська митниця Державної фіскальної служби України не зазначила підстав поважності пропуску строку касаційного оскарження, які б відповідали наведеним вище критеріям.

Касаційна скарга також не оформлена відповідно до вимог статті 330 КАС України, оскільки, всупереч приписів частини 4 цієї норми, відповідачем не додано документ про сплату судового збору в належному розмірі.

Зокрема, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Позовна заява подана у 2017 році, а спір у справі носить немайновий характер (про визнання протиправною відмови відповідача у прийнятті та скеруванні до ГУ ДКС України у м. Києві висновку про повернення позивачу з Державного бюджету України суми надміру сплачених митних платежів за заявою та зобов'язання прийняти висновок про повернення позивачу з Державного бюджету України суми надміру сплачених митних платежів та скерувати цей висновок до виконання ГУ ДКС України у м. Києві).

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI (в редакції, чинній на час звернення з цим позовом до суду першої інстанції) за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, судовий збір становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 1 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 1600 гривень.

Таким чином, розмір ставки судового збору за подання до суду цієї касаційної скарги становить 3200 гривень (1600 гривень*200 відсотків).

Натомість, до касаційної скарги додано документ про сплату судового збору в розмірі 1920 гривень, що не узгоджується з вищезазначеними вимогами законодавства.

Відтак, відповідачу необхідно сплатити судовий збір у наведеному розмірі, з урахуванням вже сплаченої його частини, та надати документ про сплату такого.

Судовий збір підлягає сплаті за реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача (МФО) 820019; рахунок отримувача - 0007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 Судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу - *; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом _______(ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа).

Згідно з частинами другою та третьою статті 332 КАС України в редакції Закону № 2147-VІІІ до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, яка передбачає, у такому випадку, залишення останньої без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене та керуючись статтею 332, пунктом 14 Розділу VІІ "Прикінцеві положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VІІІ, суд

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду міста Києва від 2 жовтня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна» до Київської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа - Головне управління державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.С. Пасічник

Судді: І.А. Васильєва

В.П. Юрченко