Справа № 446/2023/17
Суддя: Котормус Т. І.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/2023/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2018 року м.Кам'янка-Бузька

Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Котормус Т. І.

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВПОДДЗ батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Львова Шугайло Ігоря Григоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2017 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВПОДДЗ батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Львова Шугайло Ігоря Григоровича, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 547258 від 14.11.2017 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Оскаржувану постанову вважає незаконною з тих підстав, що відповідачем не доведено події та складу адміністративного правопорушення, не надано належних доказів його вини, не вказано кваліфікуючих ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1, не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, письмове заперечення щодо адміністративного позову не подавав.

Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до постанови інспектора ВПОДДЗ батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Львова Шугайло Ігоря Григоровича серії АР № 547258 від 14.11.2017 р. водій ОСОБА_1, 14 листопада 2017 р. о 09.50 год. на автодорозі Львів-Краківець 69 км. + 750 м., керуючи автомобілем Toyota RAV 4 н.з. НОМЕР_1 на дорозі з двостороннім рухом, яка має щонайменше дві смуги руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначену для зустрічного руху смугу, чим порушив п.11.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч. 2 ст. 122 КупАП.

Статтею 254 Кодексу України встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, положеннями статті 258 КУпАП визначено у яких випадках протокол про адміністративне правопорушення не складається і як видно, стаття 122 КУпАП у перелік таких адміністративних правопорушень не входить.

Аналіз положень частин першої та другої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється:1) на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті; 2) на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (передбачені законом незначні правопорушення - самовільне сінокосіння, засмічення лісів, безквитковий проїзд тощо).

Відповідно до частини третьої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Оскільки, частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 122 КУпАП, тому при виявленні такого правопорушення уповноваженою на те посадовою особою повинен складатись протоколу про його вчинення відповідно до статті 254 КУпАП.

Наведене підтверджується також Науково-консультативним висновком за зверненням ученого секретаря Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України Смоковича М. І. щодо наявності неоднозначної практики застосування судами положень статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно з яким, працівники ДАІ не мають права виносити постанови про накладення штрафу на учасників дорожнього руху без складання протоколу про адміністративне правопорушення за частинами першою, другою та третьою статті 122 КУпАП. Суб'єкти владних повноважень (працівники ДАІ) мають право виносити постанови про адміністративне правопорушення, не передбачене ч.1 ст. 258 КУпАП, за місцем його вчинення, попередньо склавши протокол про адміністративне правопорушення. У випадках не складення такого протоколу постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню в порядку, визначеному законодавством.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 КУпАП, обов'язково складається протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, враховуючи, що на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, дія положень статті 258 КУпАП не поширюється, тому й винесення постанов у таких справах уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП. Розгляд справ у такому випадку повинен проводитись за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

Також, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання відповідач не з'явився, не представив суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відтак, беручи до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 14.11.2017 р. не складався та оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена на місці вчинення порушення, що суперечить вимогам ст. 276 КУпАП, то суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 547258 від 14.11.2017 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, задовольняючи позов в частині визнаня незаконною та скасування оскаржуваної постанов, суд вважає зайвою вимогу позивача про визнання незаконними дій відповідача щодо складання такої, так як такі дії полягали у винесенні постанови, а тому її скасування судом є достатнім та належним способом захисту порушених прав позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 8, 9, 72-77, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі АР № 547258 від 14.11.2017 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Дата складання повного рішення суду 16.01.2018 р.

Суддя Т.І.Котормус