Справа № 308/822/18
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/822/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали адміністративного позову адвоката ОСОБА_1, який відповідно до договору про надання юридичних послуг представляє інтереси ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС, про оскарження постанови в справі про порушення митних правил № 3290/30500/17 від 07 листопада 2017 року , -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1, який відповідно до договору про надання юридичних послуг представляє інтереси ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС, про оскарження постанови в справі про порушення митних правил № 3290/30500/17 від 07 листопада 2017 року.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) необхідно повернути позивачу, оскільки позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною першою статті 57 КАС України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини четвертої статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське обєднання) зобовязується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобовязується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським обєднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Частиною третьою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з приписами частини четвертої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат зобовязаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Враховуючи викладене, в адміністративному судочинстві сторона у справі має право на звернення до суду через адвоката лише на підставі довіреності або ордеру.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що її подано та підписано представником позивача ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_1.

На підтвердження повноважень на представництво позивача представником до позовної заяви додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 21 грудня 2012 року № 21/823 та договір про надання правової допомоги від 07 листопада 2018 року б/н.

Разом з тим, довіреності або ордера, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до позовної заяви не долучено.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підписана представником позивача за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на вищевикладене, позовна заява адвоката ОСОБА_1, який відповідно до договору про надання юридичних послуг представляє інтереси ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС, про оскарження постанови в справі про порушення митних правил № 3290/30500/17 від 07 листопада 2017 року підлягає поверненню, оскільки позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Керуючись статтями 55, 57, 59, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов адвоката ОСОБА_1, який відповідно до договору про надання юридичних послуг представляє інтереси ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС, про оскарження постанови в справі про порушення митних правил № 3290/30500/17 від 07 листопада 2017 року - повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позову не позбавляє його права повторного звернення до місцевого суду як адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3