Справа № 825/2136/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/2136/17

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря Гайдука С.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Шелеста С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

18.12.2017 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернулась до суду з адміністративним позовом до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - Чернігівська ОДПІ) та просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 02.11.2017, зобов'язавши надати їй довідку про доходи.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що у жовтні 2017 року вона звернулась до відповідача із заявою про надання довідки про доходи, з метою її подальшої передачі у відділ субсидій. Листом від 02.11.2017 Чернігівська ОДПІ відмовила у її видачі, зазначивши, що тільки при оформленні позивачем повідомлення зі згодою на внесення до паспорта відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорту, форму якої наведено в додатку до Положення про реєстрацію фізичних осіб, відповідач її видасть. Однак, вказані доводи Чернігівської ОДПІ вважає необґрунтованими, оскільки на виконання рішення суду в її паспорті вже міститься вищевказана відмітка, тому вона не повинна робити будь-які інші відмітки через оновлення законодавства.

Ухвалою суду від 02.01.2018 відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 23.01.2018 о 09:30 год.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні у відзиві на позов зазначив, що після набрання чинності Податковим кодексом України, на виконання вимог п. 63.6 ст. 63, п. 70.1 ст. 70 Кодексу, особи, які не бажають бути внесеними до Державного реєстру фізичних осіб, можуть бути за їхньою заявою встановленої форми внесені до окремого реєстру, без присвоєння рнокпп. Користуючись цим правом, в індивідуальному порядку, громадянин має право звернутись до органу ДФС за місцем обліку з відповідною заявою, у встановленому наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 № 799 порядку. Також пояснив, що заява надана позивачем, була невстановленої вказаним наказом форми та змісту, а саме: не містила паспортних даних позивача. Крім того, ОСОБА_1 відсутня у окремому реєстрі ДРФО, через що 30.11.2017 отримала відомості з ДРФО про відсутність взяття на облік.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, враховуючи таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовилась від прийняття ідентифікаційного коду та рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.09.2003, залишеного без змін ухвалою Верховного суду України від 12.03.2004, було зобов'язано Державну податкову інспекцію у м. Чернігові здійснити в паспорті позивача на одній із сторінок, а саме 7, 8 чи 9 - розділу для особливих відміток запис такого змісту «Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру» і засвідчити запис підписом відповідальної особи та гербовою печаткою ДПІ у м. Чернігові (а.с. 41-43, 48).

26.10.2017 ОСОБА_1 звернулась до Чернігівської ОДПІ в Чернігівській області щодо отримання довідки про доходи для отримання субсидії на житлово-комунальні послуги (а.с. 11-12).

Листом від 02.11.2017 № 11683/Г/25-22-08-01-40 відповідач відмовив ОСОБА_1 у видачі вищевказаної довідки мотивуючи тим, що відповідно до даних окремого реєстру ЦБД ДРФО України позивач в ньому не значиться. Додатково Чернігівською ОДПІ повідомлено, що починаючи із 01.01.2011 облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби згідно із п. 63.6 ст. 63 Глави 6 та п. 70.1 ст. 70 Глави 7 Розділу ІІ Податкового кодексу України, та глави VIII наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2013 за № 2211/24743 «Про затвердження Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків», ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. Фізична особа, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, подає Повідомлення за формою № 1П (додаток 8) до контролюючого органу за своїм місцем проживання або за власним бажанням - до контролюючого органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування, а контролюючий орган після отримання підтвердження щодо можливості внесення відмітки за зверненням фізичної особи, яка подала Повідомлення, вносить до паспорта відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, форму якої наведено в додатку 9 до цього Положення. Датою взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру вважається дата внесення відмітки до паспорта (а.с. 13-14).

Вважаючи вищевказану відмову контролюючого органу протиправною, ОСОБА_1 звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Частиною 2 статті 1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" від 16 липня 1999 року (чинного на час внесення позивачу відмітки у паспорт) встановлено, що для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Отже, зазначеним Законом передбачено, що позивач в рамках діючого законодавства вправі виконати конституційний обов'язок щодо сплати податків і зборів без присвоєння ідентифікаційного номера, обравши альтернативну форму обліку платників податку.

Так, згідно наявної в матеріалах справи копії паспорту, ОСОБА_1 має відмітку наступного змісту: «Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.09.2003» (а.с. 49-51).

Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 1 спільного наказу ДПА України та МВС України від 17.12.10 №955/628 «Про втрату чинності спільних наказів Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 №602/1226 та від 06.07.2006 №386/663» спільний наказ Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.04 №602/1226 «Про затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів» втратив чинність з 21.01.2011.

Відповідно до пункту 63.6 статті 63 Податкового кодексу України, облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами.

Порядок визначення податкового номера встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно пункту 70.1 статті 70 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є:

громадянами України;

іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні;

іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов'язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України.

Облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Пунктом 70.12 статті 70 Податкового кодексу України передбачено, що реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) використовуються органами державної влади та органами місцевого самоврядування, юридичними особами незалежно від організаційно-правових форм, включаючи установи Національного банку України, банки та інші фінансові установи, біржі, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичними особами - підприємцями, а також фізичними особами в усіх документах, які містять інформацію про об'єкти оподаткування фізичних осіб або про сплату податків, зокрема у разі:

70.12.1. виплати доходів, з яких утримуються податки згідно із законодавством України. Фізичні особи зобов'язані подавати інформацію про реєстраційний номер облікової картки юридичним та фізичним особам, що виплачують їм доходи;

70.12.2. укладення цивільно-правових договорів, предметом яких є об'єкти оподаткування та щодо яких виникають обов'язки щодо сплати податків і зборів;

70.12.3. відкриття рахунків у банках або інших фінансових установах, а також у розрахункових документах під час здійснення фізичними особами безготівкових розрахунків;

70.12.4. заповнення фізичними особами, визначеними у пункті 70.1 цієї статті, митних декларацій під час перетину митного кордону України;

70.12.5. сплати фізичними особами податків і зборів;

70.12.6. проведення державної реєстрації фізичних осіб - підприємців або видачі таким особам спеціальних дозволів (ліцензій тощо) на провадження деяких видів господарської діяльності, а також реєстрації незалежної професійної діяльності;

70.12.7. реєстрації майна та інших активів фізичних осіб, що є об'єктом оподаткування, або прав на нього;

70.12.8. подання контролюючим органам декларацій про доходи, майно та інші активи;

70.12.9. реєстрації транспортних засобів, що переходять у власність фізичних осіб;

70.12.10. оформлення фізичним особам пільг, субсидій та інших соціальних виплат з державних цільових фондів;

70.12.11. в інших випадках, визначених законами України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 70.13 статті 70 Податкового кодексу України документи, пов'язані з проведенням операцій, передбачених пунктом 70.12 цієї статті, які не мають реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), вважаються оформленими з порушенням вимог законодавства України.

Суд звертає увагу на те, що ані Податковий кодекс України, ані Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затверджене наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 № 779, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 26.12.2013 за № 2211/24743, не встановлює обов'язку повторного звернення до податкового органу осіб, які вже мають відмітку у паспорті.

У відповідності до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (стаття 24 Конституції України).

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року "Про незалежність судової влади" встановлено, що відповідно до ст. ст. 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Суд звертає увагу, що позивач отримала право на здійснення будь-яких платежів без ідентифікаційного номера за своїми релігійними переконаннями на підставі чинного на той час законодавства, в її паспорті міститься відмітка про це, зроблена податковим органом, в якій відсутні будь-які застереження щодо строку її дії. Таким чином, враховуючи положення Конституції України, а також те, що норми законодавства, на які посилається Чернігівська ОДПІ, не містять положень, які б скасовували вже отримане право особи на здійснення будь-яких платежів без ідентифікаційного номера за своїми релігійними переконаннями, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не надано ОСОБА_1 довідку про доходи для отримання житлово-комунальної субсидії, посилаючись на необхідність для цього відновити її відмітку у паспорті про відмову від ідентифікаційного коду.

Доводи представника відповідача щодо того, що під час звернення до Чернігівської ОДПІ позивачем не було надано заяву встановленої форми та зразка, а також був відсутній додаток - копія паспорта ОСОБА_1, суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що вказані обставини не були підставою для відмови ОСОБА_1 у видачі довідки про доходи та не зазначені відповідачем в листі від 02.11.2017 № 11683/Г/25-22-08-01-40.

Крім того, позивач в судовому засіданні зазначила, що при подачі 26.10.2017 до Чернігівської ОДПІ заяви, посадовою особою податкового органу було надано ОСОБА_1 допомогу в її складанні, та позивач виконала всі надані їй рекомендації. Про необхідність надання копії паспорту їй не повідомили, у разі необхідності позивач готова його надати.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими, а тому мають бути задоволені в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, оформлену листом від 02.11.2017 № 11683/Г/25-22-08-01-40, у видачі ОСОБА_1 довідки про доходи.

Зобов'язати Чернігівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області надати ОСОБА_1 довідку про доходи.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (, вул. Кирпоноса, 28, м. Чернігів, 14000) на користь ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1, виданий Деснянським ВМУМВС України в Чернігівській області 30.03.1999, АДРЕСА_1, 14000) судові витрати в сумі 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29 січня 2018 року.

Суддя С.В. Бородавкіна