Справа № 466/3787/17
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/11793/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.

суддів: Обрізка І.М., Онишкевича Т.В.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова, ухвалену суддею Ковальчуком О.І. 19 липня 2017 року в місті Львові у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, у травні 2017 року звернувся в суд з позовом до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова та просив визнати неправомірними дії відповідача і зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, допомоги на оздоровлення та індексації.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що відмовляючи в здійсненні відповідного перерахунку призначеної пенсії, відповідач неправомірно вказав, що матеріальна допомога і допомога на вирішення соціально-побутових питань є одноразовою виплатою та не є складовою заробітної плати, і тому вважає, відповідач неправильно розтлумачив норми статті 33 Закону України «Про державну службу».

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 липня 2017 року в справі №466/3787/17 адміністративний позов було задоволено частково. Зобов'язано Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% заробітної плати, відповідно до виданої довідки Департаментом агропромислового розвитку Львівської обласної державної адміністрації від 14.03.2017 року № 02-11, починаючи з 01.12.2015р. та врахувати інші види виплат, а саме: матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 24.02.2003 року № 212, на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Личаківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Львова подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 19 липня 2017 року в справі №466/3787/17 та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне встановлення обставин справи.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-XII) (у редакції, чинній на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави. На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13.

З огляду на наведене апеляційні вимоги необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ч.4 ст.229, ст.243, ст.308, ст.310, п.1.ч.1 ст.315, ст.316, ст.321, ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 19 липня 2017 року в справі №466/3787/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя І.О. Яворський

Судді І.М. Обрізко

Т.В. Онишкевич

Повний текст складено 26.01.2018 року