Справа № 821/1089/17
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/1089/17

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції: Князєв В.С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Судді Херсонського окружного адміністративного суду Кузьменко Наталії Андріївни про визнання дій протиправними -,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Судді Херсонського окружного адміністративного суду Кузьменко Наталії Андріївни про визнання дій протиправними.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що суддя Херсонського окружного адміністративного суду Кузьменко Н.А. при винесенні ухвали від 11 жовтня 2016 року по справі №821/1489/16 протиправно залишила без руху позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року закрито провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою у якій апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 12 червня 2009 року "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляд ними адміністративних позовів до судів і суддів".

В апеляційній скарзі вказується на те, що оскаржувана ухвала від 24 жовтня 2017 року про закриття провадження у справі винесена з порушенням вимог процесуального права, оскільки позбавила позивача доступу до Правосуддя. Окрім того, апелянт зазначила, що відповідач по справі є уповноваженою особою на виконання функцій держави України.

Колегія суддів не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно вимог ч.1 ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Відповідно до ч.1 ст. 129 Конституції України, при здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Часиною 2 вказаної статті встановлено, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Статтею 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" гарантована незалежність судів і суддів та недопустимість втручання в їхню діяльність при здійсненні правосуддя.

Конституційний Суд України в рішенні №6-рп/2001 від 23 травня 2001 року в абз.11 п.4.2 вказав, що виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені тільки відповідно до процесуального законодавства України.

Виходячи з положень п.п.2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", звернення з позовом, де відповідачами зазначені суд чи суддя в зв'язку з розглядом ними справ або заяв, слід розцінювати як вплив на суд. Відповідно до п.10 цієї Постанови Пленуму, оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду і вирішення справи поза встановленим процесуальним законом порядком не допускається та суди повинні відмовляти у прийнятті позовів і заяв з таким предметом.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 12 червня 2009 року "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляд ними адміністративних позовів до судів і суддів", в розумінні положень ч.1 ст. 2, п.п.1, 7, 9 ст. 3, ст. 17, ч.3 ст. 50 КАС України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених в зв'язку з розглядом судових справ.

Як зазначено в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами.

Отже, дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов'язані з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях, постановлення рішення, звернення рішення до виконання та їх оскарження тощо) регулюються нормами відповідного процесуального законодавства, правовідносини, які в зв'язку з цим виникають, носять виключно процесуальний, а не управлінський характер, а тому юрисдикція адміністративних судів на такі відносини не поширюється.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що предметом оскарження є процесуальна діяльність суду, а тому, заявлені позивачем вимоги, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В разі порушення суддею законодавства, розділом VI Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачена дисциплінарна відповідальність, порядок і умови її застосування.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що позовні вимоги відносно судді Кузьменко Н.А. не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Судді Херсонського окружного адміністративного суду Кузьменко Наталії Андріївни про визнання дій протиправними ,- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний 29 січня 2018 року.

Суддя доповідач: Потапчук В.О.

Суддя: Шляхтицький О.І.

Суддя: Семенюк Г.В.