Справа № 165/2384/17
Суддя: Ушаков М. М.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/2384/17
Провадження № 2-а/165/21/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області під головуванням

судді Ушакова М.М.,

з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження в залі суду в м.Нововолинську адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Іваничівського відділення Горохівського ВП ГУНП у Волинській області старшого сержанта Мартинюка Романа Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

11 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до поліцейського СРПП №3 Іваничівського відділення Горохівського ВП ГУНП у Волинській області старшого сержанта Мартинюка Р.М. про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постановою серії ВР №799776 від 28.09.2017 року, винесеною поліцейським СРПП №3 Іваничівського відділення Горохівського відділу поліції ГУНП України у Волинській області старшим сержантом Мартинюком Р.М. його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП за те, що він 28 вересня 2017 року на автодорозі м. Нововолинськ - смт. Іваничі керував транспортним засобом під час руху розмовляючи користувався засобом зв'язку, чим порушив вимог п. 2.9(д) Правил дорожнього руху України. За таких обставин, позивач звернувся до суду, просить суд визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №799776 від 28.09.2017 рокупротиправною та скасувати останню.

До проведення судового засідання позивач ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Відповідач поліцейський Мартинюк Р.М. до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його присутності, позов не визнає, просить відмовити.

За таких обставин суд розглянув позов у передбаченому ч.3 ст.194 КАС України порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №799776 від 28.09.2017 року, вбачається, що 28 вересня 2017 року о 12:35 год. року ОСОБА_1 на автодорозі м. Нововолинськ - смт. Іваничі керував транспортним засобом під час руху розмовляючи користувався засобом зв'язку, чим порушив вимог п. 2.9(д) Правил дорожнього руху України, та за скоєне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КпАП України притягнений до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу у сумі 425 грн. (а.с.4).

Згідно із ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог п. 2.9(д) Правил дорожнього руху України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідальність за ч.2 ст.122КпАП України настає за користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. В даному випадку відповідачем при винесені постанови не було заслухано і враховано пояснень позивача, тому виникає сумнів щодо об'єктивності та правомірності винесеної щодо позивача постанови.

Відповідно до ч.1,3,4, ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Як зазначено в ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право знайомитись із матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

Відповідно до ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що поліцейський Мартинюк Р.М. приймаючи рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КпАП України, не прийняв до уваги вимоги ст.268 КУпАП та не з'ясував всіх фактичних обставин справи, чим порушив права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Позивач заперечує свою причетність до вчинення даного правопорушення. Однак, окрім постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, суду не надано інших належних та допустимих доказів, які вказували на доведеність його вини у цьому, зокрема: матеріали адміністративної справи не містять фіксації події даного правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності дій суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач - поліцейський СРПП №3 Іваничівського відділення Горохівського ВП ГУНП у Волинській області старший сержант Мартинюк Роман Миколайович, який є суб'єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджували б правомірність винесеної постанови з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та наявність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. При цьому відповідачем не було надано суду жодних заперечень та доказів на спростування позовних вимог позивача.

За таких обставин твердження позивача про незаконність винесеного відповідачем рішення заслуговують на увагу.

Отже, з врахуванням проаналізованих доказів і відповідних норм законодавства суд приходить до висновку, що наявність складу правопорушення в діях позивача достатніми і допустимими доказами не доведена.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що не враховано всіх фактичних обставин справи і вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати вищезазначену постанову, і справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст.ст. 3, 9, 72, 73, 77, 19, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР №799776 від 28 вересня 2017 року винесену поліцейським СРПП №3 Іваничівського відділення Горохівського ВП ГУНП у Волинській області старшого сержантом Мартинюком Романом Миколайовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді 425,00 гривень штрафу, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії через Нововолинський міський суд Волинської області.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.М. Ушаков