Справа № 826/10705/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Твердохліб В.А., Пилипенко О.Є.

Секретар судового засідання: Хаврат О.О.

За участі представників:

Позивача: ОСОБА_2;

Третьої особи: Луєнко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.17р. про залишення позовної заяви без розгляду у справі №826/10705/17 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33 до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Реєстраційна служба Ніжинського міськрайонного Управління юстиції Чернігівської області, третя особа: Сільськогосподарське ТОВ «РІД» про визнання протиправними дій та рішень, скасування рішень

у с т а н о в и в:

ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.17р. адміністративний позов залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, що встановлений ст. 99 КАС України, без поважних на те причин.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Позивачі подали апеляційну скаргу, у якій просять суд скасувати ухвалу з мотивів порушення судом норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свої вимоги апелянти мотивують тим, що судом першої інстанції не враховано, що про оспорювані рішення Позивачам стало відомо лише у липні-серпні 2017 року з наданої Держгеокадастром на запит адвоката інформації.

Представник апелянтів в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник Сільськогосподарського ТОВ «РІД» заперечив вимоги апеляційної скарги, мотивуючи тим, що укладені договори зареєстровані відповідно до вимог законодавства, прийняті до виконання, чинні, про що апелянти знали, як укладаючи такі договори, так і приймаючи їх до виконання.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Позивачів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 99 КАС України (у редакції, чинній на час звернення до суду) передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вирогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

21.08.2017р. (згідно відтиску поштового відділення на конверті; а.с. 81) Позивачі звернулись з позовом до суду про оскарження рішень державного реєстратора прийнятих ним у період березень, грудень 2009 року, грудень 2010 року та березень - квітень 2016 року щодо реєстрації договорів оренди, укладених між Позивачами та Сільськогосподарським ТОВ «РІД».

В обґрунтування пропуску строку звернення до суду, Позивачі покликались на те, що про оскаржувані рішення їм стало відомо лише у липні-серпні 2017 року з наданої Держгеокадастром на запит адвоката інформації.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведені Позивачами причини пропуску строку звернення до суду не є поважними.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, протягом 2008 - 2009 років між Позивачами та Сільськогосподарським ТОВ «РІД» були укладені договори оренди землі, за умовами яких Позивачі передали у строкове платне користування Товариству земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії оренди 10 років. Згідно договорів передані в оренду земельні ділянки належать Позивачам на праві власності.

Відповідно до Прикінцевих положень договорів оренди, договір набирає чинності після підписання його Сторонами та державної реєстрації.

Відповідно до пункту 5 статті 126 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент укладання договорів) право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до статті 20 цього Закону, укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, законодавством передбачена обов'язковість державної реєстрації договорів оренди, про що сторони договору обумовили укладаючи такі договори оренди, а тому доводи апелянтів про те, що вони не знали про обставини прийняття рішення щодо державної реєстрації укладених договорів оренди у період березень, грудень 2009 року, грудень 2010 року та березень - квітень 2016 року - не обґрунтовані.

Апелянтами не наведено суду причин та не надано доказів на підтвердження перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені з приводу укладних договорів.

Отже, та обставина, що Позивачі лише у липні - серпні 2017 року отримали від Держгеокадастру інформацію про державну реєстрацію договорів оренди - не може бути підставою для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду.

У свою чергу, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Матеріали справи не містять доказів наявності непереборних обставин, що унеможливили своєчасне звернення Позивачів до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Частиною 1 статті 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

З огляду на викладене, відсутні підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права при постановленні ухвали, а тому відсутні правові підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.17р. про залишення позовної заяви без розгляду у справі №826/10705/17 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.17р. про залишення позовної заяви без розгляду у справі №826/10705/17 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді Твердохліб В.А.

Пилипенко О.Є.

Повний текст постанови складений: 30.01.18