Справа № 815/5205/17
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5205/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Рудченко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування Рішення щодо застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.09.2017р., податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.09.2017р., податкових повідомлень-рішень від 15.09.2017р. №, №, №, №, №, №, №, №, №, №,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень (від 04.12.2017р. вхід.№33336/17), просить суд визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області щодо застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.09.2017р., податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.09.2017р., податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 15.09.2017р. №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, посилаючись на те, що господарська діяльність ФОП ОСОБА_1 підпадає під незначний або середній ступені ризику, у звязку з чим, з урахуванням приписів п.77.2 Податкового кодексу України, та п.п.3.4.1.2, 3.4.1.3 Методичних рекомендацій щодо складання плану-графіка проведення документальних планових перевірок субєктів господарювання, затверджених Наказом Державної податкової служби України від 27.06.2012р. №553, планові документальні перевірки ФОП ОСОБА_1 повинні проводитись не частіше ніж 1 раз на три календарних роки, або 1 раз на два календарні роки. При цьому, попередня документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 була проведена ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеської області з 21.09.2015року по 02.10.2015року, за результатами якої складено відповідний акт від 19.10.2015р. №6964/15-53-17-01/НОМЕР_1. Також, на думку позивача, складений податковим органом за результатами проведення перевірки Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р.» від 28.08.2017р. №1134/15-32-13-05/НОМЕР_1, не відповідає формі акта, що затверджено Наказом ДФС України від 01.06.2017р. №396. Також, позивач зазначає, що податковим органом перевірку діяльності субєкта господарювання проведено не за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка, у звязку з чим, на думку ФОП ОСОБА_1, фактично фахівцями контролюючого органу проведено документальну невиїзну перевірку. Крім того, в Акті перевірки від 28.08.2017р. №1134/15-32-13-05/НОМЕР_1 зазначено невірну суму включених до вартості документально підтверджених витрат, а саме 10631183,27грн., а також зазначено, що позивачем порушено вимоги ст.6. п.п.1.2 ст.7, з урахуванням п.п.11 ст.8 Закону України «Про соціальний внесок», котрий не існує. Натомість, існує Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Також, вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 15.09.2017року №Ф- сума штрафних санкцій становить 15442,61грн., котра є відмінною від суми штрафних санкцій, зазначеної у рішенні від 15.09.2017року №. Податкове повідомлення-рішення від 15.09.2017р. №, у порушення положень Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Державної фіскальної служби України від 28.12.2015р. №1204, не містить літери. Податкові повідомлення-рішення від 15.09.2017р. №, № містять неправдиву адресу місцезнаходження відповідача, №, №, № неправдиві найменування та адресу місцезнаходження відповідача.

Відповідач Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 15.11.2017р. вихід.№43419/9/15-32-10-02-06), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваних Рішення щодо застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.09.2017р., податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.09.2017р., та податкових повідомлень-рішень від 15.09.2017р. №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, оскільки відповідно до пункту 2 розділу III Наказу Міністерства фінансів України від 02.06.2015року №524, формування переліку платників податків до розділів І та II плану-графіка проводиться за критеріями ризиків з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційних систем ДФС. Крім того, на думку податкового органу, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючих органів до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляді в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами. Також, під час проведення перевірки фахівцем контролюючого органу не встановлено безпосереднього звязку між отриманням доходу ФОП ОСОБА_1 по виду діяльності та закупівлею продуктів харчування, комбікормів для тварин, утримання майна у Лиманському, та ТЦ «Староконний». У звязку з порушенням ФОП ОСОБА_1 вимог п.177.1 ст.177, п.178.2, п.178.3 ст.178, п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України платнику податків донараховано податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у сумі 190315,34грн., з яких за 2015рік у сумі 78248,31грн., за 2016рік у сумі 112067,03грн. Під час перевірки також встановлено несвоєчасну сплату узгоджених зобов'язань з податку на доходи з фізичних осіб, та військового збору, що призвело до порушення приписів п.168.4 ст.168, п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України; заниження зобов'язання по сплаті єдиного соціального внеску за 2015рік на суму 43313,40грн., та за 2016рік на суму 54020,19грн., у звязку з чим порушено ст.6, п.п.1.2 ст.7 з урахуванням п.11 ст.8 Закону України про «Єдиний соціальний внесок»; порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям платникам податку на додану вартість, на загальну суму 17114,50грн., що призвело до порушення п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України; здійснення розрахункових операцій в безготівковій формі із застосуванням платіжних карток (розрахунки по еквайрінгу) в сфері торгівлі без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій за період з 01.01.2015р. по 27.03.2016р. та з 02.12.2016р. по 25.12.2016р. на загальну суму 1248510,50грн., у звязку з чим порушено положення п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Згідно наданих до перевірки податкових декларацій про майновий стан та доходи за 2014 та 2015роки, встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок. Перевіркою відображених у рядку 10.1 Декларації показників за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р. у загальній сумі 476227грн. встановлено, що на формування даних показників мало вплив здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг не завжди повязаних з їх подальшою реалізацією, зокрема, неповязаних з основною господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1 Також, під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 не доведено реальності здійснення операцій продуктами харчування, напоями, ведення сільського господарства, та торгівельної діяльності, у звязку з чим витрати на придбання товару та послуг за якими не доведено реальності їх використання у власній господарській діяльності не можуть бути враховані при визначенні податкового кредиту.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2017р. відкрито провадження у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними дій щодо проведення та оформлення документальної планової виїзної перевірки, визнання протиправними та скасування Рішення щодо застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.09.2017р., податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.09.2017р., податкових повідомлень-рішень від 15.09.2017р. №, №, №, №, №, №, №, №, №, №.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи, не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що всі учасники справи, у судове засідання не зявилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, у період з 31.07.2017р. по 18.08.2017р. на підставі ст.77 Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Наказу ГУ ДФС в Одеській області «Про проведення планової документальної виїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1» від 17.07.2017р. №2725, та плану-графіка проведення документальних перевірок на 3 квартал 2017року, головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2, проведено документальну планову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р.

За наслідками вказаної перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області складено Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р.» від 28.08.2017р. №1134/15-32-13-05/НОМЕР_1, у висновках якого встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п.177.1 ст.177, п.178.2, п.178.3 ст.178, п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, у звязку з чим податковим органом донараховано підприємцю податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у сумі 190315,34грн., з яких за 2015рік у сумі 78248,31грн., за 2016рік у сумі 112067,03грн.; встановлено несвоєчасну сплату узгоджених зобов'язань з податку на доходи з фізичних осіб, та військового збору, що призвело до порушення приписів п.168.4 ст.168, п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України; заниження військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за 2015рік на суму 6608,83грн., та за 2016рік на суму 9338,92грн., внаслідок чого порушено положення ст.ст.163, 168, 171, 176 Податкового кодексу України; заниження зобов'язання по сплаті єдиного соціального внеску за 2015рік на суму 43313,40грн., та за 2016рік на суму 54020,19грн., у звязку з чим порушено ст.6, п.п.1.2 ст.7 з урахуванням п.11 ст.8 Закону України про «Єдиний соціальний внесок»; заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість (завищення від'ємного значення з податку на додану вартість) за період з 01.01.2015року по 31.12.2016року на сумі 104542грн., що призвело до порушення положень п.п.198.4, 198.6, ст.198, п.п.200.1, 200.4 ст.200, ст.202 Податкового кодексу України; порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям платникам податку на додану вартість, на загальну суму 17114,50грн., що призвело до порушення п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України; здійснення розрахункових операцій в безготівковій формі із застосуванням платіжних карток (розрахунки по еквайрінгу) в сфері торгівлі без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій за період з 01.01.2015р. по 27.03.2016р. та з 02.12.2016р. по 25.12.2016р. на загальну суму 1248510,50грн., у звязку з чим порушено положення п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"; несвоєчасну сплату узгоджених зобов'язань з туристичного збору, внаслідок чого порушено п.п.268.7.1 п.268.7 ст.268, п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України; несвоєчасну салату узгоджених зобов'язань з рентної плати за спеціальне використання води, що призвело до порушення п.п.257.5 ст.257, п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України.

На підставі складеного Акта перевірки від 28.08.2017р. №1134/15-32-13-05/НОМЕР_1, Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області винесено податкові повідомлення-рішення від 15.09.2017р. №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, Рішення щодо застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.09.2017р., податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.09.2017р.

Не погодившись з означеними податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 15.09.2017р. №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області щодо застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.09.2017р., та податковою вимогою Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.09.2017р., позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання їх протиправними, та скасування.

Так, на думку суду, оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення від 15.09.2017р. №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, Рішення щодо застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.09.2017р., та податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.09.2017р., винесено податковим органом правомірно, та з урахуванням положень чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 77.1 статті 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Пунктом 77.2 статті 77 Податкового кодексу України передбачено, що до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 включено до плану-графіка проведення документальних перевірок на 3 квартал 2017р., про що свідчить наявний у матеріалах справи План-графік проведення документальних перевірок на 3 квартал 2017р.

Відповідно до п.п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України, та відповідно до плану-графіка на 3 квартал 2017р. проведення документальних планових виїзних перевірок фізичних осіб-підприємців, 12.07.2017р. Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено Наказ «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1» №2725, пунктом 1 якого наказано провести з 31.07.2017р. тривалістю 10 робочих днів документальну планову виїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р., Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р.

Згідно з п.п.77.6 ст.76 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Підстави для проведення документальної позапланової перевірки передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок передбачено статтею 81 Податкового кодексу України, відповідно до якої посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, судом зясовано, що у разі якщо платник податків вважає порушення контролюючим органом порядку та підстав призначення податкової перевірки, такі обставини можуть бути підставою для не допуску посадових осіб податкового органу до перевірки.

Між тим, судом встановлено, що у період з 31.07.2017р. по 18.08.2017р., на підставі ст.77 Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Наказу ГУ ДФС в Одеській області «Про проведення планової документальної виїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1» від 17.07.2017р. №2725, з урахуванням Наказу ГУ ДФС в Одеській області від 14.08.2017р. №3546, та плану-графіка проведення документальних перевірок на 3 квартал 2017року, головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2, проведено документальну планову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності з питань дотримання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 24.12.2010 року у справі №21-25а10 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до виїзної перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що у даному випадку позивачем ФОП ОСОБА_1 не використано законодавчо передбаченого захисного механізму у вигляді недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, за наслідками проведення якої фахівцем Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області встановлено порушення субєктом господарювання вимог податкового законодавства, та як наслідок винесено спірні податкові повідомлення-рішення від 15.09.2017р. №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.09.2017р., податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.09.2017р., відтак, судом відхиля.ться, та не приймаються до уваги твердження позивача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо порушення Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області порядку та підстав призначення податкової перевірки, оскільки субєктом господарювання було допущено посадову особу контролюючого органу до її проведення.

Також, як встановлено судом, та зазначено в Акті перевірки від 28.08.2017р. №1134/15-32-13-05/НОМЕР_1, суб'єкт господарювання ОСОБА_1 у перевіряємому періоді фактично займався діяльністю готелів та наданням в оренду й експлуатацію власного нерухомого майна, зокрема, розташованого за адресою: м.Одеса, провул.Волзькій,3 приміщення, що надавалось в оренду юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, а за адресою: м.Одеса, провул.Єлісаветградський,1 знаходиться готель «Адмірал».

Так, згідно наданих до перевірки первинних документів, а саме: банківських виписок, касових чеків, прибутково-видаткових накладних, у спірному періоді дохід ФОП ОСОБА_1 складався виключно з «плати за проживання в готелі», «орендної плати згідно договорів», та «комісійної винагороди за надання супутніх туристичних послуг».

При цьому, судом встановлено, що при формуванні показників з податку на прибуток, та податкового кредиту ФОП ОСОБА_1 враховано суми витрат та податку на додану вартість з утримання власного авто, придбання продуктів харчування, та напоїв, що придбавались у ТОВ "МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА" та ТОВ "ЛУЗАНІВКА" у 2016році на загальну суму 208478,95грн. у 2015році на загальну суму 146075,58грн., також до витратної частини включено витрати на утримання майна у с.Лиманському а саме витрати на електро та водопостачання, телекомунікаційні послуги, отримані від підприємств ТОВ "ЛЄКОЛ", ТОВ "ЛІМАНЕТ", КП "ЛИМАНСЬКЕТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО" у 2015році на загальну суму 5129грн., у 2016році на загальну суму 3599,65грн. До витрат увійшла оренда та утримання торгівельного приміщення ТЦ «Староконний» у 2015році на загальну суму 1247,95грн. у 2016році на загальну суму 2813,40грн., витрати на придбання у ТОВ "АГРО ФЕКТОРІ" комбікормів для тварин у 2015році на загальну суму 105166грн., та інше.

Згідно з п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобовязань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 133.1.1 пункту 133.1 статті 133 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податку з числа резидентів, у тому числі є субєкти господарювання юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України у розділі «Податок на прибуток підприємств» обєктом оподаткування, серед іншого, є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п.п.138.1, 138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 138.9, підпунктами 138.10.2 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п.п.135.1, 135.2 ст.135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.п.139.1.3, 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: суми попередньої (авансової) оплати товарів, робіт, послуг; витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Також, пунктом 198.1. статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Згідно з приписами п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

Відповідно до п.198.6. ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Отже, формування податкового кредиту є відображенням наслідків господарських операцій у податковій звітності.

Податкова звітність ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, який є обов'язковим.

Зокрема, статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що визначальною умовою правомірності формування податкового кредиту, та віднесення відповідних сум податку на прибуток до складу валових витрат, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податків, та підтвердження первинними документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку.

Між тим, судом встановлено, та зазначено в Акті перевірки від 28.08.2017р. №1134/15-32-13-05/НОМЕР_1, ФОП ОСОБА_1 не доведено реальності здійснення операцій продуктами харчування та напоями, ведення сільського господарства, торгівельної діяльності, а тому витрати на придбання товару, та послуг за якими не доведено реальності їх використання у власній господарській діяльності, не можуть бути враховані при визначенні податкового кредиту

Відповідно до п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного обєкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обовязкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обовязкове страхування життя або здоровя працівників у випадках, передбачених законодавством; суми податків, зборів, які повязані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які повязані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що повязані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги звязку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, повязані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо повязаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не повязані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Зокрема, судом з»ясовано, що під час проведення перевірки фахівцем контролюючого органу не встановлено безпосереднього зв'язку між отриманням ФОП ОСОБА_1 доходу по виду діяльності, та закупівлею продуктів харчування, комбікормів для тварин, утримання майна у Лиманському та ТЦ «Староконний», а відтак, субєктом господарювання неправомірно занижено оподатковуваний (чистий) дохід на 1063183,27грн., з яких 440588,65грн. у 2015р., та 622594,62грн. у 2016р.

Також, відповідно до п.177.1 ст.177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з підпунктами 1.1-1,4 пункту 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Обєктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від обєкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Як зясовано судом, та зазначено вище, перевіркою визначення оподатковуваного доходу встановлено, що ФОП ОСОБА_1 занижено оподатковуваний (чистий) дохід на 1063183,27грн., з яких 440588,65грн. у 2015р., та 622594,62грн. у 2016р., у звязку з чим, платнику податків донараховано податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у сумі 190315,34грн., з яких 78248,31грн. 2015р., 112067,03грн. 2016р. за несвоєчасну сплату узгоджених зобовязань по податку на доходи фізичних осіб, та військовий збір у сумі 15947,72грн., з яких 6608,83грн. 2015р., 9338,92грн. 2016р.

Також, згідно наданих до перевірки податкових декларацій про майновий стан та доходи за 2014 та 2015роки, заниження ФОП ОСОБА_1 єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок становить 34,7% (124822,47грн.) за 2015рік, та 22% (245546,32грн.) за 2016рік, у звязку з чим ФОП ОСОБА_1 у спірному періоді занижено зобовязання по сплаті єдиного соціального внеску, а саме за 2015р. у сумі 43313,40грн., за 2016р. у сумі 54020,19грн.

Крім того, як встановлено судом, та зазначено в Акті перевірки від 28.08.2017р. №1134/15-32-13-05/НОМЕР_1, ФОП ОСОБА_1 порушено термін реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість на загальну суму 17114,65грн.

Зокрема, судом з»ясовано, що податкові накладні №87 від 25.12.2015р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 19, сума ПДВ 815грн., сума штрафних санкцій 81,50грн.), №63 від 24.12.2015р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 20, сума ПДВ 83,33грн., сума штрафних санкцій 8,33грн.), №69 від 25.12.2015р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 19, сума ПДВ 430,83грн., сума штрафних санкцій 43,08грн.), №70 від 25.12.2015р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 19, сума ПДВ 616,67грн., сума штрафних санкцій 61,67грн.), №67 від 25.12.2015р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 19, сума ПДВ 141,66грн., сума штрафних санкцій 14,17грн.), №68 від 25.12.2015р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 19, сума ПДВ 616,67грн., сума штрафних санкцій 61,67грн.), №20 від 03.12.2015р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 19, сума ПДВ 213,33грн., сума штрафних санкцій 21,33грн.), №2 від 27.01.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 21, сума ПДВ 197грн., сума штрафних санкцій 19,75грн.), №48 від 20.01.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 22, сума ПДВ 322,50грн., сума штрафних санкцій 32,25грн.), №49 від 20.01.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 21, сума ПДВ 87,50грн., сума штрафних санкцій 8,75грн.), №50 від 20.01.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 21, сума ПДВ 70,83грн., сума штрафних санкцій 7,08грн.), №33 від 22.01.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 18, сума ПДВ 416,67грн., сума штрафних санкцій 41,67грн.), №14 від 11.01.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 16, сума ПДВ 265грн., сума штрафних санкцій 26,50грн.), №11 від 11.01.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 16, сума ПДВ 366,67грн., сума штрафних санкцій 36,67грн.), №13 від 11.01.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 16, сума ПДВ 475грн., сума штрафних санкцій 47,50грн.), №16 від 11.01.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 16, сума ПДВ 756,50грн., сума штрафних санкцій 75,65грн.), №15 від 11.01.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 16, сума ПДВ 331,50грн., сума штрафних санкцій 33,15грн.), №30 від 09.02.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 17, сума ПДВ 1730грн., сума штрафних санкцій 173грн.), №31 від 10.02.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 16, сума ПДВ 20,83грн., сума штрафних санкцій 2,08грн.), №12 від 04.03.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 20, сума ПДВ 1730грн., сума штрафних санкцій 173грн.), №11 від 04.03.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 20, сума ПДВ 775грн., сума штрафних санкцій 77,50грн.), №10 від 04.03.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 20, сума ПДВ 316,67грн., сума штрафних санкцій 31,67грн.), №5 від 02.03.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 16, сума ПДВ 815грн., сума штрафних санкцій 81,50грн.), №4 від 02.03.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 16, сума ПДВ 283,33грн., сума штрафних санкцій 28,33грн.), №144 від 29.04.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 21, сума ПДВ 29,17грн., сума штрафних санкцій 2,92грн.), №40 від 11.04.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 16, сума ПДВ 189,99грн., сума штрафних санкцій 19грн.), №108 від 08.04.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 19, сума ПДВ 475грн., сума штрафних санкцій 47,50грн.), №122 від 19.05.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 19, сума ПДВ 200грн., сума штрафних санкцій 20грн.), №135 від 20.05.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 18, сума ПДВ 90грн., сума штрафних санкцій 9грн.), №120 від 19.05.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 19, сума ПДВ 90грн., сума штрафних санкцій 9грн.), №179 від 20.05.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 18, сума ПДВ 541,67грн., сума штрафних санкцій 54,17грн.), №123 від 19.05.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 19, сума ПДВ 1000грн., сума штрафних санкцій 100грн.), №57 від 14.05.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 16, сума ПДВ 583,34грн., сума штрафних санкцій 58,33грн.), №14 від 10.05.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 16, сума ПДВ 475грн., сума штрафних санкцій 47,50грн.), №203 від 24.05.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 91, сума ПДВ 600грн., сума штрафних санкцій 240грн.), №149 від 01.06.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 47, сума ПДВ 42,50грн., сума штрафних санкцій 12,75грн.), №150 від 10.06.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 38, сума ПДВ 170грн., сума штрафних санкцій 34грн.), №151 від 02.06.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 82, сума ПДВ 200грн., сума штрафних санкцій 80грн.), №39 від 23.09.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 24, сума ПДВ 234,17грн., сума штрафних санкцій 23,42грн.), №223 від 26.09.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 21, сума ПДВ 99,17грн., сума штрафних санкцій 9,92грн.), №225 від 30.09.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 24, сума ПДВ 108,33грн., сума штрафних санкцій 10,83грн.), №224 від 30.09.2016р. (кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 24, сума ПДВ 108,33грн., сума штрафних санкцій 10,83грн.).

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобовязань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу.

Відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обовязку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобовязань за відповідний звітний період.

Згідно з п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обовязок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ФОП ОСОБА_1 порушено термін реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість на загальну суму 17114,65грн., до платника податку правомірно застосовано штрафні санкції у загальному розмірі 1976,97грн.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що протягом спірного періоду ФОП ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій. Водночас, субєктом господарювання, ані до перевірки, ані до матеріалів справи не надано Книги обліку розрахункових операцій за період 01.01.2015р. по 27.03.2016р.

Між тим, судом встановлено, що розрахункових операцій в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток) при наданні послуг за період 01.01.2015р. по 27.03.2016р. ФОП ОСОБА_1 проведено на загальну суму 1228425,50грн.

У книзі обліку розрахункових операцій, котра зареєстрована за №/2 від 14.09.2016р. відсутні 2-звіти (не роздруковані) за період з 02.12.2016року по 25.12.2016року, проте відповідно до банківських виписок з рахунку ПАТ КБ «Приватбанк» рахунок №9030, фінансово господарські операції проводились із використанням платіжних карток (еквайрінг) на загальну суму 20085грн.

Відповідно до п.1.ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Отже, судом встановлено, що у період з 01.01.2015р. по 27.03.2016р., та з 02.12.2016р. по 25.12.2016р. ФОП ОСОБА_1, у порушення приписів п.1. ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", здійснював розрахункові операції в безготівковій формі із застосуванням платіжних карток (розрахунки по еквайрінгу) в сфері торгівлі без застосування реєстратора розрахункових операцій, та без роздрукування відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій на загальну суму 1248510,50грн.

При цьому, на відповідну пропозицію суду, позивачем - ФОП ОСОБА_1 до матеріалів адміністративної справи не додано жодних належних, та допустимих доказів, які б спростовували виявлені фахівцем податкового органу в ході проведення перевірки вище окреслені порушення вимог чинного законодавства України.

Водночас, суд не приймає до уваги, як підставу для скасування спірних рішень субєкта владних повноважень, посилання позивача на те, що в Акті перевірки від 28.08.2017р. №1134/15-32-13-05/НОМЕР_1 невірно зазначено суму включених до вартості документально підтверджених витрат, а саме 10631183,27грн., про порушення позивачем вимоги ст.6. п.п.1.2 ст.7, з урахуванням п.п.11 ст.8 Закону України «Про соціальний внесок», що податкове повідомлення-рішення від 15.09.2017р. №, у порушення положень Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Державної фіскальної служби України від 28.12.2015р. №1204, не містить літери, а податкові повідомлення-рішення від 15.09.2017р. №, №, містять неправдиву адресу місцезнаходження відповідача, №, №, № неправдиві найменування, та адресу місцезнаходження відповідача, оскільки означені технічні описки фахівця податкового органу жодним чином не спростовують виявлені під час проведення перевірки порушення ФОП ОСОБА_1 вимог податкового законодавства. До того ж, судом встановлено, що сума заниженого платником податків оподатковуваного (чистого) доходу складається з 440588,65грн. у 2015р., та 622594,62грн. у 2016р., що у загальному розмірі становить 1063183,27грн., про що, у тому числі, зазначено у Акті перевірки від 28.08.2017р. №1134/15-32-13-05/НОМЕР_1.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ФОП ОСОБА_1 до матеріалів адміністративної справи не додано жодних належних, та допустимих доказів, котрі б спростовували виявлені фахівцем податкового органу під час проведення перевірки порушення вимог чинного законодавства України, суд не вбачає законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування Рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.09.2017р., податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області №Ф- від 15.09.2017р., податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 15.09.2017р. №, №, №, №, №, №, №, №, №, №.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування Рішення щодо застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.09.2017р., податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.09.2017р., податкових повідомлень-рішень від 15.09.2017р. №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування Рішення щодо застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.09.2017р., податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.09.2017р., податкових повідомлень-рішень від 15.09.2017р. №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.