Справа № 800/521/17
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

29.01.2018 Київ П/9901/93/18 800/521/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання Журіної О.О.,

представника позивача - адвоката Паламар Л.В.,

представника Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) - Склярук Ю.В.,

розглянув у судовому засіданні заяву про забезпечення позову представника ОСОБА_3 - адвоката Паламар Лариси Василівни у справі за позовом ОСОБА_3 до ВРП про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, та

встановив:

ОСОБА_3 22 листопада 2017 року звернулася до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з адміністративним позовом до ВРП про визнання незаконним і скасування рішення ВРП від 31 жовтня 2017 року № 3505/0/15-17 «Про відмову у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_3 на посаду судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська» (далі - Спірне рішення) та про зобов'язання ВРП розглянути повторно рекомендацію Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 25 березня 2015 року № 340/бо-15 і матеріали до неї щодо обрання ОСОБА_3 на посаду судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська безстроково з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

Після відкриття судового засідання представник позивача подала заяву про забезпечення позову, у якій просить застосувати такий вид забезпечення позову як заборону голові Самарського районного суду міста Дніпропетровська видавати накази щодо припинення трудових відносин ОСОБА_3 з Самарським районним судом міста Дніпропетровська на підставі статті 125 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» або виключення її зі складу цього суду до вирішення по суті справи № П/800/521/17.

Необхідність забезпечення позову обґрунтовує тим, що відмова ВРП внести Президентові України подання про призначення ОСОБА_3 на посаду судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська є протиправною, потягне звільнення її з посади судді цього суду. Позов ОСОБА_3 спрямований на прийняття позитивного для неї судового рішення, ухвалення якого по суті спору в часі може бути віддаленим. У разі задоволення позову його виконання буде утрудненим за умови, якщо до дати прийняття судового рішення і набрання ним законної сили ОСОБА_3 звільнять з посади судді. Результатом Спірного рішення є вимога до Самарського районного суду міста Дніпропетровська припинити трудові відносини з ОСОБА_3, чим ВРП завуальовано вимагає звільнення ОСОБА_3 з посади судді. Покликається також на те, що ОСОБА_3 є вагітною, а відповідно до частини третьої статті 184 Кодексу законів про працю України звільнення вагітної жінки допускається з обов'язковим працевлаштуванням. Наголосила на тому, що ВРП листом від 16 листопада 2017 року повідомила Самарський районний суд міста Дніпра про те, що ОСОБА_3 має бути звільнена. Невжиття заходів забезпечення позову та ймовірне припинення трудових відносин з позивачем до ухвалення рішення в адміністративній справі унеможливить ефективний захист прав позивача та може завдати шкоди її правам, свободам та інтересам.

Представник відповідача проти забезпечення позову заперечив.

Колегія суддів заслухала думку учасників справи, з'ясувала заявлені підстави для вжиття заходу забезпечення позову, проаналізувала норми процесуального права, які регулюють порядок застосування цих заходів, перевірила аргументи, висловлені на користь задоволення заяви, і дійшла висновку про таке.

За змістом частини другої статті 150 КАС забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У статті 151 КАС визначено виключний перелік видів забезпечення позову.

Позов може бути забезпечено, зокрема: забороною відповідачу вчиняти певні дії (пункт 2 частини першої статті 151 КАС) та забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору (пункт 4 частини першої статті 151 КАС).

Зі змісту та суті заяви убачається, що заявлене в ньому прохання спрямоване на запровадження судової заборони для голови місцевого суду вчиняти на підставі статті 125 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дії щодо припинення трудових відносин судді Мірошниченко Н.В. з Самарським районним судом міста Дніпропетровська. Іншими словами, представник позивача просить заборонити вчиняти певні дії особі, яка не є стороною спору і не вчиняла дій, що є предметом судового контролю із виявлення в них ознак протиправності.

У розумінні положень пункту 2 частини першої статті 151 КАС за описаної правової ситуації судова заборона на вжиття заявлених заходів не може бути застосована.

Предметом спору в даній справі є рішення ВРП про відмову у внесенні Президентові України подання про призначення судді на посаду. Питання перебування/неперебування позивача на посаді судді місцевого суду пов'язано насамперед з юридичним фактом закінчення строку здійснення повноважень судді цього суду, для відповіді на яке мають (можуть мати) значення як оскаржені дії ВРП, так і певним чином дії та рішення голови місцевого суду, на посаді судді якого працює позивачка. Але дії голови місцевого суду щодо припинення трудових відносин з позивачем, які можуть бути вчинені на підставі листа ВРП від 16 листопада 2017 року в майбутньому, на що, серед іншого, звертає увагу представник позивача, не становлять предмет спору і не перебувають у прямому чи очевидному взаємозалежному зв'язку з предметом заявленого спору.

Ці обставини унеможливлюють застосування такого виду забезпечення позову, як заборону іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

З огляду на викладене, керуючись статтями 150, 151, 154, 256, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

ухвалив:

Відмовити у забезпеченні позову за заявою представника ОСОБА_3 - адвоката Паламар Лариси Василівни.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала Верховного Суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Великої Палати Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складений 31 січня 2018 року.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз