Справа № 465/7229/16-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/11367/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова на постанову Франківського районного суду міста Львова від 28 липня 2017 року у справі № 465/7229/16-а (постанова ухвалена в м. Львові, суддею Масендич В.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 23.12.2016 звернувся в суд із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова, в якому просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова щодо відмови в перерахунку пенсії за період з 01.09.1992 по 31.08.1997 та зобов'язати відповідача провести розрахунок пенсії з 01.09.1992 по 31.08.1997 включно.

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 28 липня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова в особі Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Львові щодо відмови у перерахунку пенсії за період з 01.09.1992 по 31.08.1997. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова в особі Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Львові провести щодо ОСОБА_1, перерахунок раніше призначеної пенсії за віком та виплату пенсії згідно довідок №685 від 16.12.2013 та №686 від 16.12.2013, виданих у ВАТ «Львівські автобусні заводи» (ВАТ «Пасавтопром») з врахуванням виплачених сум.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що довідки № 685 та № 686 про заробітну плату з січня 1991 по червень 2000 року, які надані позивачем для призначення пенсії, не відповідають Додатку 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з яким в довідці про зарплату має бути вказана підстава видачі (назва первинних документів), адреса знаходження первинних документів та згода на проведення перевірки первинних документів.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята в порядку скороченого провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд даної справи судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова з 21.03.2016 як одержувач пенсії за віком, що призначена згідно Закону України «Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується листом УПФУ у Франківському районі м. Львова №198-К/9 від 15.12.2016.

При подачі документів позивачем надавались дані про роботу на Державному підприємстві «Львівський автобусний завод», яке було реорганізовано у Відкрите акціонерне товариство «Львівський автобусний завод», що в подальшому було перейменовано у ВАТ «Пасавтопром» з тим самим кодом ЄРДПОУ 05808787 та надані довідки про заробітну плату № 685 від 16.12.2013 та № 686 від 16.12.2013 про нараховану і виплачену заробітну плату за періоди з 1990 року по 2000 роки для призначення пенсії.

Позивач просив відповідача провести у відповідності до даних довідок аналіз та розрахунок і нарахування пенсії за вибраний 5-річний період з 01.09.1992 по 31.08.1997 включно, однак такі не були прийняті відповідачем по причині відсутності в нього первинних документів від вищевказаних підприємств про її нарахування до 2000 року.

Позивачем вживались заходи щодо розшуку первинних документів на підприємствах ЛАЗу, зокрема, із усної інформації від керівництва заводу, частина документів по заробітній платі кудись зникла, пропала чи була умисно знищена керівниками заводу.

Згідно відповіді Державного архіву Львівської області від 27.10.2016 видно, що документи про заробітну плату працівників заводом не надались, в архіві не зберігаються.

01.12.2016 позивач звернувся до органів пенсійного фонду з письмовою заявою щодо перерахунку за п'ятирічний відповідний період до липня 2000 року та перерахунку пенсії, надавши оригінали довідок про заробітну плату, однак отримав відмову у зв'язку із відсутністю первинних документів.

Згідно відповіді ліквідатора - арбітражного керуючого ВАТ «Пасавтпропром» № 02-28/66 від 27.12.2016, йому не передано жодної фінансово - господарської документації, матеріальних цінностей та не надано жодної інформації про місцезнаходження відомостей про нарахування заробітної плати, наказів та інших документів.

Не погоджуючись із такою відмовою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що дії управління щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням сум заробітної плати за період його роботи з 1990 року по 2000 роки є протиправними, оскільки отримані ним суми заробітної плати підтверджуються поданими довідками №685 та №686.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до абзацу 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Відповідно до абзацу 5 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до частини першої статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Судом встановлено, що для проведення перерахунку пенсії позивачем надано архівні довідки за період з 1991 року по 1995 рік №685 та за період з 1996 по 2000 роки №686 з відомостями про заробітну плату, яку він одержував працюючи на підприємстві, підписані головою правління ВАТ «Пасавтопром» ОСОБА_2 та головним бухгалтером ОСОБА_3. Підставою видачі зазначено особові рахунки за 1991-2000 роки, тобто дані про заробітну плату і джерело - особові рахунки визнані підприємством.

Колегія суддів враховує, що довідкою Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 05.12.2017 № 8159/40/09/2017 позивача повідомлено, що провадження у кримінальній справі №0001132 за фактом викрадення особових карток та особових рахунків в тому числі по заробітній платі колишніх працівників заводу, зокрема гр. ОСОБА_1, на підставі яких вони підтверджують свій трудовий стаж необхідний для нарахування пенсії розпочато. На даний час проводиться досудове розслідування.

Також, в матеріалах справи наявна копія трудової книжки позивача, відповідно до якої встановлено факт роботи у ВАТ «Львівські автобусні заводи» (ВАТ «Пасавтопром»).

Згідно з п.п. 3 п. 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.07.2012 за №895/25672 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10. Порядку передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

За таких обставин, коли підприємство надало необхідні довідки про заробітну плату позивача, вказало джерело цих даних - особові рахунки, то позивач не може нести негативні наслідки із-за бездіяльності відповідних органів щодо збереження особових рахунків, платіжних відомостей, а у разі втрати - їх відновлення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на ст. 8 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно якої суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Поряд з цим, відповідач має можливість перевірити дані довідок за результатом досудового розслідування, яке розпочате правоохоронним органом по факту викрадення особових карток та особових рахунків, в тому числі й позивача.

Крім того, ні підприємством, ні відповідачем не спростовано дані про заробітну плату позивача згідно довідок № 685 від 16.12.2013 №686 від 16.12.2013, виданих у ВАТ «Львівські автобусні заводи» (ВАТ «Пасавтопром»).

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості даного позову шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії за віком, згідно довідок № 685 від 16.12.2013 та № 686 від 16.12.2013 про нараховану і виплачену заробітну плату за періоди з 1990 року по 2000 роки та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії за віком та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно довідок № 685 від 16.12.2013 №686 від 16.12.2013, виданих у ВАТ «Львівські автобусні заводи» ( ВАТ «Пасавтопром») з врахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду міста Львова від 28 липня 2017 року у справі № 465/7229/16-а - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 29.01.2018