Справа № 817/917/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Друзенко Н.В.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"23" січня 2018 р. Справа № 817/917/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Гумінської Л.М.,

представника позивача та третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "28" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства "Сарненське бюро технічної інвентаризації" Сарненської районної ради Рівненської області, Державного реєстратора Комунального підприємства "Сарненське бюро технічної інвентаризації" Сарненської районної ради Рівненської області Марчука Тараса Дмитровича, третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування рішення, , -

ВСТАНОВИВ:

В червні 201 року ОСОБА_4 звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради про визнання дій протиправними та скасування рішень, та просила визнати протиправними дії державного реєстратора Комунального підприємства «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради Марчука Т.Д. з приводу державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомості, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 за гр.ОСОБА_3. Та, відповідно, просила скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35413275 від 29.05.2017, яким зареєстровано за ОСОБА_3 право власності на приміщення комори загальною площею 602,3 м кв. за адресою: АДРЕСА_1; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35412491 від 29.05.2017, яким зареєстровано за ОСОБА_3 право власності на будівлю зерноскладу площею 830 м кв. за адресою: АДРЕСА_2; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35413569 від 29.05.2017, яким зареєстровано за ОСОБА_3 право власності на будівлю приміщення ангару на току площею 532,1 м кв. за адресою: АДРЕСА_3; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35414591 від 29.05.2017, яким зареєстровано за ОСОБА_3 право власності на будівлю приміщення сіносховища площею 964,8 м кв. за адресою: АДРЕСА_4.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 10.03.2017, на підставі договорів купівлі-продажу майнових паїв та актів приймання-передачі від 12.11.2016, виданих комісією з організації вирішення майнових питань загальних зборів співвласників реорганізованого КСП «Світанок», за нею було зареєстровано право власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані в с.Голишів. У червні 2017 року дізналась, що 29.05.2017 державним реєстратором Комунального підприємства «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради Марчуком Т.Д. були прийняті рішення, якими право власності на вказані об'єкти нерухомості зареєстровано за ОСОБА_3. Вважає дії відповідача щодо такої реєстрації незаконними, оскільки не було перевірено, чи подані заявником - ОСОБА_3 документи, відповідають вимогам закону та чи не порушують чиї-небудь права та інтереси, а також не надав правової оцінки тому факту, що заявником було подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право уже зареєстровано у Державному реєстрі.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської області від 28.07.2017 визнано протиправними дії державного реєстратора Комунального підприємства «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради Марчука Тараса Дмитровича щодо державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомості, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 за ОСОБА_3.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Комунального підприємства «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради Марчука Тараса Дмитровича індексний номер 35413275 від 29.05.2017, згідно якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на приміщення комори загальною площею 602,3 м кв. за адресою: АДРЕСА_1.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Комунального підприємства «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради Марчука Тараса Дмитровича індексний номер: 35412491 від 29.05.2017, згідно якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на будівлю зерноскладу площею 830 м кв. за адресою: АДРЕСА_2.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Комунального підприємства «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради Марчука Тараса Дмитровича індексний номер 35413569 від 29.05.2017, згідно якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на будівлю приміщення ангару на току площею 532,1 м кв. за адресою: АДРЕСА_3.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Комунального підприємства «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради Марчука Тараса Дмитровича індексний номер 35414591 від 29.05.2017, згідно якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на будівлю приміщення сіносховища площею 964,8 м кв. за адресою: АДРЕСА_3.

Присуджено на користь позивача ОСОБА_4 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3200,00 гривень.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, третя особа ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначила, що зазначений спір знаходиться поза межами адміністративної юрисдикції, оскільки є спір про право цивільне.

В судовому засіданні представник третьої особи апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача вважає судове рішення законним та просить відхилити апеляційну скаргу третьої особи.

Відповідачі в судове засідання не з"явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать розписки в отримання поштових відправлень

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розгляд справи провести без участі відповідачів.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 28.10.2016 на підставі акта прийому-передачі майна (додаток до протоколу №3 комісії з організації вирішення майнових питань загальних зборів співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» від 28.10.2016) ОСОБА_4 передано наступне нерухоме майно реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» (згідно переліку): зерносклад (№1); комора (№2); ангар на току (№10); підвал холодильника (№11) (а.с.25). Загальна вартість індивідуально визначених об'єктів (майна), яке виділено ОСОБА_4 згідно протоколу №3 комісії з організації вирішення майнових питань загальних зборів співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» від 28.10.2016 року становить 156161 грн (а.с. 42-45). Вказане майно виділено позивачу на підставі відповідних свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (а.с.26-32), які належать останній на підставі договорів купівлі продажу майнового паю (а.с.46-65).

На підставі поданих документів 30.11.2016 року державним реєстратором Комунального підприємства «Здолбунівське реєстраційне бюро» Здолбунівської районної ради Кравчук Анжелою Олександрівною було зареєстровано за ОСОБА_4 право приватної власності (з відкриттям розділу) на наступні об'єкти нерухомого майна: будівлю зерноскладу загальною площею 829,8 м кв. за адресою АДРЕСА_2; ангар на току загальною площею 532,4 м кв. за адресою АДРЕСА_3 та будівлю сіносховища за адресою АДРЕСА_5.

10.03.2017 цим же реєстратором зареєстровано за ОСОБА_4 право приватної власності (з відкриттям розділу) на будівлю комори загальною площею 594,3 м кв. за адресою АДРЕСА_1.

26.05.2017 року рішеннями державного реєстратора Комунального підприємства «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради Марчука Тараса Дмитровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексні номери: 35413275; 35412491; 35413569; 35414591 - право власності на вище перелічені об'єкти нерухомості зареєстровані за ОСОБА_3

Вважаючи, що на дату прийняття відповідачем таких рішень заявлені ОСОБА_3 права вступали в суперечності з попередньо зареєстрованими речовими правами на це нерухоме майно, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог. При цьому суд вважав, що справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952), під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При вирішення даного питання, з врахуванням принципу верховенства права, судом застосовуються положення Конвенції та практика Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (п.36 рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства»). На це «право на суд», в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п.30 рішення у справі «Наталія Михайленко проти України» від 30.08.2013, заява №49069/11).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п.33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції (п.п.24-25 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006, заяви №29458/06 і №29465/04), відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАСУ (в редакції до 15.12.2017) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

При цьому, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, тоді як визначальним принципом цивільного судочинства є змагальність сторін.

Встановлено, що право приватної власності (з відкриттям розділу) на наступні об'єкти нерухомого майна: будівлю зерноскладу загальною площею 829,8 м кв. за адресою АДРЕСА_2; ангар на току загальною площею 532,4 м кв. за адресою АДРЕСА_3 та будівлю сіносховища за адресою АДРЕСА_5., на будівлю комори загальною площею 594,3 м кв. за адресою АДРЕСА_1. зареєстровано реєстротором за ОСОБА_4 та 26.05.2017 року право власності на вище перелічені об'єкти нерухомості рішенням відповідача зареєстровані за ОСОБА_3

Колегія суддів зазначає, що правовідносини, не є публічно-правовими, оскільки випливають із оспорюваних прав, свобод та інтересів, що виникають із цивільних відносин, тобто мають приватно-правовий характер а відтак, мають вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства, а не адміністративного.

Слід зазначити, що в даному випадку реєстраційні дії здійснені на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, в межах якого (за наявності для цього підстав) можуть бути розв'язані й питання, пов'язані із скасуванням реєстрації права власності на нерухоме майно третьої особи, а відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що дана справа належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України 24 січня 2017 року у справі №21-1559а16.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Частиною 1 ст. 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити. Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "28" липня 2017 р. скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства "Сарненське бюро технічної інвентаризації" Сарненської районної ради Рівненської області, Державного реєстратора Комунального підприємства "Сарненське бюро технічної інвентаризації" Сарненської районної ради Рівненської області Марчука Тараса Дмитровича, третя особа: ОСОБА_3 - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "26" січня 2018 р.