Справа № 813/4583/17
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

31 січня 2018 року № 813/4583/17

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гулкевич І.З., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дублянська міська рада про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дублянська міська рада про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

29 січня 2018 року представником позивача подано до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області та Дублянській міській раді Жовківського району Львівської області вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, бажане місце розташування якої вказане ОСОБА_1 на планово-картографічному матеріалі Дублянської міської ради при подачі ним клопотання до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області 26.09.2017 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність під індивідуальне садівництво орієнтовною площею 0,06 га.

В обгрунтування клопотання представник позивача зазначив, що в разі вчинення відповідачем чи третьою особою будь-яких дій щодо розпорядження земельною ділянкою для надання у власність та/або користування, чи зміною її статусу в разі задоволення судом позовних вимог унеможливить відновлення порушених прав позивача або потребуватиме значних зусиль, часу та витрат.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із частиною 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити адміністративний позов лише за наявності 2 обов'язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Аналізуючи приписи викладених вище норм законодавства, суддя звертає увагу позивача, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В той же час, як вбачається, із поданого клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не вбачається, а позивачем, окрім того, що у позовній заяві лише вказано на протиправність дій відповідача при прийнятті відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на ведення індивідуального садівництва, не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення у зв'язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Також, суддя не вважає наведені у клопотанні аргументи щодо очевидності протиправності оскаржуваних рішень достатніми та аргументованими. Оцінити вказані підстави суд може під час розгляду справи.

Водночас, суд також вважає за необхідне зазначити, що в разі задоволення заяви про забезпечення адміністративного позову шляхом, яким просить представник позивача, суд фактично позбавить, зокрема, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області здійснювати свої функції, які надані такому згідно Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, яке затверджене Постановою КМ України №15 від 14.01.2015 року.

Відтак, судом підстав для задоволення клопотання представника позивача про забезпечення позову не встановлено. За таких обставин суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.251, 256, 295 КАС України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.251, 295 КАС України.

Суддя Гулкевич І.З.