Справа № 813/4871/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

813/4871/17

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року справа № 813/4871/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сакалоша В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську до приватного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України у м. Івано-Фраківську (далі – УПФ України у м. Івано-Франківську, позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» (далі – ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд», відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 102294,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, на виконання вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою Пенсійного фонду України 19.12.2003 року № 21-1, відповідач зобов’язаний відшкодувати Пенсійному фонду України витрати на виплату та доставку пенсій, призначених застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 та за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України. ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» має заборгованість перед УПФ України у м. Івано-Франківську по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. «а», «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за жовтень-листопад 2017 року на загальну суму 102294,35 грн. Оскільки, відповідач зазначеної суми у встановлений законодавством строк не відшкодував, позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 20.12.2017 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

02.01.2018 року від відповідача надійшов відзив, в якому він заперечує проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За результатами розгляду даної заяви суд постановив ухвалу від 10.01.2018 року, у якій заяву представника відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження залишив без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”, платниками збору на обов’язкове державне пенсійне страхування є суб’єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об’єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об’єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи-суб’єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно з абз.4 п.1 ст.2 цього Закону (в редакції, що діяла до 01.01.2018 року), для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об’єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”–“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

Відповідно до вимог ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (далі - список №1); працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (далі - список № 2).

Згідно з п.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (в редакції, що діяла до 01.01.2018 року), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення”. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Таким чином, відповідач як підприємство, працівники якого були зайняті на роботах, включених до списку №1, списку №2, та отримали право на пенсію на пільгових умовах, зобов’язане відшкодувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку таким працівникам пільгової пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, філія ПАТ “Фірма “Нафтогазбуд” – управління механізації №22 ПАТ “Фірма “Нафтогазбуд” допустила заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 102294,35 грн.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п.6.8 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

На підставі вищезазначених норм законодавства позивач направляв управлінню механізації №22 ПАТ “Фірма “Нафтогазбуд” розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до п.п.“а”, “б”-“з” ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, за жовтень 2017 року та за листопад 2017 року. Докази направлення відповідачу розрахунків наявні в матеріалах справи.

Однак, станом на 29.01.2018 року, відповідач не відшкодував управлінню ПФУ понесених ним витрат на зазначену вище суму.

Судом враховується те, що від відповідача не надходило жодних заперечень по суті позовних вимог чи доказів сплати заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пільгової пенсії за списками №№1, 2 за жовтень-листопад 2017 року в сумі 102294,35 грн.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами, тому 102294,35 грн підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 77, 90, 139, 245, 245, 255, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Сакалош