Справа № 815/2249/17
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2249/17

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року по справі за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) до ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (надалі - позивач) звернулась до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, в якому просила стягнути з ОСОБА_4 (надалі - відповідач) 38873,70 грн. в якості плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Харківській області був виявлений факт перевезення належним відповідачу вантажним автомобілем з причепом вантажу із перевищенням вагових обмежень, а тому з відповідача має бути стягнута в судовому порядку плата за проїзд великоваговим транспортним засобом, яку відповідач самостійно не сплатив.

Згідно письмових заперечень відповідача (а.с.47-48), відповідач позов не визнає, оскільки вважає, що розрахунок суми, яка підлягає стягненню з відповідача зроблений не вірно, так як транспортний засіб довантажувався під час здійснення перевезення та рухався з перевантаженням тільки відстань у 143 км з міста Полтави до міста Харків.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2016 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області у пункті габаритно-вагового контролю автодороги а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський» 471 км проведений габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки RENAULT, модель MAGNUM 440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом - контейнеровозом марки TRAILOR, державний номер НОМЕР_2.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 є власницею вищезазначеного автомобілю та напівпричепу (а.с.49-50).

Результати габаритно-вагового контролю транспортного засобу оформлені довідкою від 23.10.2016 року (а.с.14), актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0003859 від 23.10.2016 року (а.с.15) та відповідачу розрахована плата за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 3255,84 євро (82066,70 грн.), що оформлено відповідним розрахунком (а.с.16).

Крім того, 23.10.2016 року посадовими особами Управлінням Укртрансбезпеки у Харківський області складений Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом АПД №019503, у якому встановлено надання вантажним автомобілем марки RENAULT MAGNUM 440, державний номер НОМЕР_1, із напівпричепом марки TRAILOR, державний номер НОМЕР_2, послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними органами у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, що є порушенням вимог абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.116-117).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який відбувся 29.11.2016 року із запрошенням ОСОБА_4, в той же день винесена постанова №000265 про застосування до відповідача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн., який був сплачений відповідачем на стадії здійснення виконавчого провадження (а.с.120-125).

Згідно із п.22.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Згідно із п.3 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 року транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 «Правил дорожнього руху».

У випадку транспортного засобу, який належить відповідачу навантаження на строєні осі не має перевищувати 24 тони, тобто, 8 тон на кожну ось.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч.3 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень обов'язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно із п.16 «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року, перевезення великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Згідно із п.4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 року (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), рух вагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п.п.16, 18, 21, 27, 28, 30, 31-1 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів на інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення.

У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку, вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

В ході розгляду справи позивач самостійно виправив допущену ним помилку в розрахунку суми, яку повинна сплатити відповідач внаслідок виявленого 23.10.2016 року факту перевищення вагових параметрів на строєні осі вантажного автомобіля марки RENAULT, модель MAGNUM 440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом - контейнеровозом марки TRAILOR, державний номер НОМЕР_2.

Так, позивачем розмір плати за проїзд встановлений виходячи з перевищення вагових параметрів до 20% норми та враховуючи строєні осі з одиночними шинами в розмірі 0,54 євро за 1 км шляху, тобто, 1542,24 євро за весь шлях, що зазначено в відповідному розрахунку (а.с.115).

Зазначені обставини стали підставою для уточнення позивачем позову та зменшення розміру плати за проїзд автомобільними дорогами транспортним засобом вагові параметри якого перевищують нормативи, яку він просить стягнути з відповідача до суми 38873,70 грн..

Позиція апелянта полягає у тому, що він не заперечує свою відповідальність за перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів, однак зазначає про невідповідність розрахунку вимогам законодавства з підстав невірного нарахування плати за відстань 952 км, стверджуючи, що насправді перевантаження транспортного засобу відбулося на шляху від міста Полтави до міста Харків з підстав довантаження вантажу на транспортних засіб, тобто відстань має складати - 143 км.

В підтвердження зазначених обставин представник відповідача надав товарно-транспортну накладну про перевезення вантажу з м. Полтави до м.Харкова №РН221007 від 22.10.2016 року (а.с.52).

Суд першої інстанції вірно не врахував надання такої накладної вже під час судового розгляду, оскільки під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт при виконанні перевезення вантажів автомобільним транспортом, здійснення габаритно-вагового контролю водій транспортного засобу не зазначав про наявність такої товарно-транспортної накладної, надав інший документ на перевезення вантажу - СМR 2133, який міститься в матеріалах перевірки, наданий до суду та посилання на нього міститься в акті проведеної перевірки 23.10.2016 року (а.с.118).

Крім того, в акті про перевищення транспортним засобом вагових параметрів від 23.10.2016 року зазначений маршрут руху місто Одеса-Київ-Харків без зазначення міста Полтава, зазначений вантаж - мотозапчастини, що відповідає СМR 2133 та не відповідає наданій товарно-транспортній накладній та цей акт підписаний водієм без будь-яких зауважень.

Також суд першої інстанції дав вірну оцінку наданому представником відповідача договору оренди транспортного засобу №-2016 від 01.10.2016 року, за яким ОСОБА_4 передала ТОВ «Гарант Груп» в тимчасове оплатне володіння і користування вищезазначений вантажний автомобіль з напівпричепом (а.с.54-55), зазначивши, що у відповідності до п.6.3 «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків до них», затвердженої наказом МВС України від 11.08.2010 №379, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2011 року за №123/18861, на цей транспортний засіб не був оформлений тимчасовий реєстраційний талон, який повинен підтверджувати право користування вказаним транспортним засобом товариством «Гарант Груп».

Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів вважає, що зафіксований органами Укртрансбезпеки при здійснені габаритно-вагового контролю транспортного засобу відповідача факт перевищення вагових обмежень, за відсутності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, належні докази передачі відповідачем належного їй вантажного автомобіля з причепом у користування третіх осіб відсутні, а тому обов'язок по сплаті плати за проїзд автомобільними дорогами транспортним засобом вагові параметри якого перевищують нормативні не сплачена в добровільному порядку, є всі підстави для стягнення зазначеної плати в розмірі 38873,70 грн. повинен бути покладений на відповідача.

Оскільки відповідач визначену позивачем суму оплати у визначені законодавством строки добровільно не сплатила, то є всі підстави для стягнення зазначеної плати в розмірі 38873,70 грн. з відповідача в судовому порядку, про що також вірно вказав і суд першої інстанції.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив та ухвалив вірне по суті рішення про задоволення позову, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано 26 січня 2018 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: О.В. Джабурія Н.В. Вербицька