Справа № 331/6569/17(2-а/331/226/2017)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2017 рокусправа № 331/6569/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Богданенка І.Ю.,

судді: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2017 року

у справі №331/6569/17

за позовом ОСОБА_1

до інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Курлікової Діни Ігорівни

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в Жовтневий районний суд м. Запоріжжя з позовом до інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Курлікової Діни Ігорівни про визнання правопорушення малозначним, скасування постанови від 12 вересня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнення від адміністративної відповідальності та обмеження попередженням.

За змістом адміністративного позову, позивач не заперечуючи факт вчинення 12 вересня 2017 року адміністративного правопорушення (автоматично не звернув увагу на змінені дорожні знаки та здійснив рух прямо при дозволеному русі лише ліворуч), передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не погоджується з видом адміністративного стягнення, оскільки він щиро розкаявся, правопорушення не потягло за собою тяжких наслідків, були наявні підстави для визнання відповідно до вимог статті 22 Кодексу правопорушення малозначним та оголошення зауваження.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

За доводами апеляційної скарги, після отримання юридичної консультації позивач не вважає себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки дорожній знак не відноситься до групи наказових знаків, отже не зобов'язує до неухильного виконання, знак не має подібної модифікації в Правилах дорожнього руху, відповідач ввів позивача в оману щодо винності позивача, обмежив право на використання правової допомоги, відповідач не довів правомірності прийнятої постанови.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі змістом постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12 вересня 2017 року серії ЕАА №163642, 12 вересня 2017 року о 10:38 годині ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи транспортним засобом Renault Kangoo НОМЕР_1 та рухаючись по пр. Соборному, 7 с. Біленьке, Комунарський район Запорізької області, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 і зі смуги, що вказує рух ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив пункт 8.4. ґ Правил дорожнього руху (а.с. 4).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з доведеності вчинення позивачем правопорушення, віднесення повноважень визнання діяння малозначним та звільнення від адміністративної відповідальності до органів Національної поліції.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до пункту 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Підпунктом «а» пункту 2.3 Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

За змістом пункту 1.10 Правил дорожнього руху, дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Пунктами 8.1, 8.2 Правил дорожнього руху передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Згідно зі змістом пунктом «ґ» 8.4 Правил дорожнього руху інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивачем до адміністративного позову доданий запис з відеореєстратора автомобіля (а.с. 5) та відповідачем до матеріалів справи доданий запис з нагрудної камери поліцейського (а.с. 16), переглядом яких встановлено, що:

- над проїзною частиною розміщений знак 5.16 «Напрямки руху по смугам», яким запроваджено рух з крайньої лівої смуги та середньої смуги - ліворуч, з крайньої правої смуги - ліворуч, праворуч та прямо (час запису з відеореєстратора 10:36:20). При цьому зображення знаку відповідає зовнішньому зображенню, що передбачене додатком №1 до Правил дорожнього руху;

- позивач на автомобілі рухається по середній смузі, в той час коли встановлений напрям руху з цієї смуги лише ліворуч позивач продовжив рух прямо (час запису з відеореєстратора 10:37:12 - 10:37:20, час запису з нагрудної камери поліцейського 10:32:06). Також, спостерігається інтенсивний рух інших транспортних засобів у різних напрямках, пішоходів;

- відповідач, зокрема, пояснив суть правопорушення, роз'яснив права позивача, заслухав пояснення позивача; вказав на відсутність підстав для кваліфікації правопорушення малозначним, при цьому позивач не заявляв клопотань про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення чи про залучення захисника (час запису з нагрудної камери поліцейського 10:32:0610:32:50 - 10:33:02;10:36:23; 10:38:52 - 10:39:22).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вказаний знак 5.16 «Напрямки руху по смугам» є відповідним, позивач мав дотримуватися вимоги цього знаку, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Наявними матеріалами справи, підтверджується факт вчинення правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Отже, у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Ухвала в повному обсязі складена 15 січня 2018 року.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим