Справа № 805/4192/17-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 р. Справа№805/4192/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу в складі:

головуючого - судді Арестової Л.В.,

при секретарі судового засідання Лопушанському Д.О.,

представника відповідача ОСОБА_1,

за позовом ОСОБА_2

до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Донецькій області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 державної казначейської служби України у м. Торецьку Донецької області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Донецької області, Торецьке відділення, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Донецької області Торецького відділення №39-17 від 18.06.2015 року, визнати протиправною відмову Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Донецької області Торецького відділення про відмову повернення ОСОБА_2 помилково та/або надмірно сплачених платежів у сумі 22916,67 грн., та зобов'язати Податкову інспекцію головного управління ДФС у Донецької області Торецького відділення підготувати та передати до органу Державного казначейства України висновок про повернення ОСОБА_2 помилково та/або надмірно сплачених платежів у сумі 22916,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач отримав податкове повідомлення-рішення від 18.06.2015 року № 39-17, яким було визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб у сумі 22916,67 грн.

11.08.2015 року позивачем був сплачене зазначене податкове зобов'язання. Однак, позивач вважає що податкове повідомлення-рішення є незаконним та таким, що порушує права позивача, як платника податків, та підлягає скасуванню, а сплачені кошти, підлягають поверненню. Крім того, зазначив, що звертався до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Донецької області Торецького відділення с заявою від 21.08.2017 про повернення помилково та/або надмірно сплачених платежів в сумі 22916,67 грн., а саме транспортного податку, на що отримав відповідь з відмовою.

Представник позивача в судове засідання не зявився, через відділ документообігу та діловодства суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача, заперечував проти задоволення позовних вимог, у звязку з їх необґрунтованістю.

У письмових запереченнях на позов відповідач зазначив, що податкове повідомлення - рішення від 18.06.2015 року №39-17 прийняте контролюючим органом на підставі ст.267 Податкового кодексу України цілком обґрунтовано та правомірно. Відповідач стверджує, що згідно пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України, автомобіль позивача відноситься до об'єкта оподаткування, а позивач в даному випадку є платником вказаного податку. Отже, спірне рішення прийнято контролюючим органом цілком обґрунтовано та правомірно. Крім того, зазначив, що згідно інформації оперативного обліку податків та зборів надмірна сплачена сума (переплата) транспортного податку платника ОСОБА_2 відсутня.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи заперечень, просив суд прийняти рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 державної казначейської служби України у м. Торецьку Донецької області до судового засідання не зявився, про місце, час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 15 січня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач був власником транспортного засобу BMW X6 2010 року випуску, державний знак НОМЕР_1, котрий був зареєстрований в органах ДАІ 29.10.2013 року, що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.06.2017 року, довідкою Регіонального Сервісного Центру Донецької області Міністерства Внутрішніх справ України від 24.01.2018 року № 31/5-4 аз.

Контролюючим органом було винесене податкове повідомлення-рішення від 18.06.2015 року № 39-17, відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 22916,67 грн. та надіслано на адресу позивача.

11.08.2015 року позивачем сплачено до відповідного бюджету транспортний податок у сумі 22916,67 гривень, що підтверджується копією банківської квитанції про сплату транспортного податку .

21.08.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою, щодо повернення сплаченого транспортного податку у розмірі 21916,67 грн., як помилково сплаченого.

11.09.2017 року Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Донецької області Торецькім відділенням, надано позивачу відповідь вих. № 987/10/05-05, що за даними оперативного обліку податків і зборів, що здійснюється Торецьким відділенням Костянтинівської ОДПІ, надмірна сплачена сума (переплата) транспортного податку платника ОСОБА_2 відсутня, тому заява щодо повернення сплаченого транспортного податку у розмірі 22916,67 грн. не підлягає виконанню.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За приписами статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в розмірі і в порядку, встановленими законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, він зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28.12.2014 року Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України було введено транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Положенням пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України було визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

За приписами п.п. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 Податкового кодексу України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Підпунктом 267.5.1 п. 267. 5 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з п.п. 267.6.2. п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

За приписами пп. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку.

З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Пунктом 4 Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" рекомендовано органам місцевого самоврядування: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Судом встановлено, що відповідно до п. 14 пп.14.1.3 рішення Костянтинівської міської ради від 12.01.2015 року № 6/54-947 «Про міській бюджет на 2015 рік» встановлено на 2015 рік місцеві податки та збори, в тому числі транспортний податок - ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України.

Окрім того, рішенням Костянтинівської міської ради від 25.06.2015 № 6/58 1011 затверджено Положення щодо транспортного податку.

Пунктом 2 вказаного рішення зазначено, що воно набуває чинності з 01.01.2016 року.

Розділом 2 Положення щодо транспортного податку передбачено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 Податкового кодексу України є об'єктами оподаткування. Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пункту 2.2. даного Положення.

Окрім того, розділом 3 та 4 Положення щодо транспортного податку встановлено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні та міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до частини 1 статті 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 24 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях відповідної місцевої ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

За приписами статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно з пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить, зокрема, податок на майно.

У свою чергу, відповідно до статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до п. 10.2 ст. 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору (пункт 10.3. статті 10 Податкового кодексу України ).

Зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України (пункт 10.5. статті 10 Податкового кодексу України).

Статтею 12 Податкового кодексу України визначені, зокрема, повноваження сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів.

Пунктом 12.3. статті 12 Податкового кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п. 12.3.1 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України ).

Відповідно до п.п. 12.3.4 п. 12.3. ст. 12 Податкового кодексу України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно до ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Згідно із п.12.5 ст. 12 Податкового кодексу України, офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Зазначені норми узгоджуються з принципом стабільності, на якому ґрунтується податкове законодавство, що закріплений у підпункті 4.1.9 пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України. Відповідно до цього принципу зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

З аналізу викладеного випливає, що для застосування рішення про встановлення місцевих податків у 2015 році, таке рішення мало бути прийнято та оприлюднене до 15 липня 2014 року.

Відтак, оскільки Рішення Костянтинівської міської ради від 12.01.2015 року №6/54-947 та 25.06.2015 № 6/58 1011 прийняте 25.06.2015 року, тобто після 15 липня 2014 року, то застосування контролюючим органом його положень з метою оподаткування, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року.

Крім того, пунктом 2 Рішення зазначено, що воно набуває чинності с 01.01.2016 року.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління."

Таким чином, у позивача був відсутній обовязок сплачувати транспортний податок у 2015 році, отже податкове повідомлення-рішення від 18.06.2015 року № 39-17 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною відмову Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Донецької області Торецького відділення про повернення ОСОБА_2 помилково та/або надмірно сплачених платежів у суммі 22916,67 грн., та зобов'язання податкову інспекцію головного управління ДФС у Донецької області Торецького відділення підготувати та передати до органу Державного казначейства України висновок про повернення ОСОБА_2 помилково та/або надмірно сплачених платежів у сумі 22916,67 грн., суд зазначає наступне.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань унормовано ст.43 Податкового кодексу України.

Частиною 1 статті 43 Податкового кодексу України визначено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до ч.3 ст. 43 Податкового кодексу України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів. Контролюючий орган не пізніше ніж зв пять робочих днів до закінчення двадцяти денного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року №1146 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124, регламентовані взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України.

Пунктом 5 вказаного порядку передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що на час розгляду справи позивач звертався до відповідача з заявою про повернення надміру сплачених коштів 21.08.2017 року.

11.09.2017 року Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекціеї головного управління ДФС у Донецької області Торецькім відділенням, надано позивачу відповідь вих. № 987/10/05-05, що за даними оперативного обліку податків і зборів, що здійснюється Торецьким відділенням Костянтинівської ОДПІ, надмірна сплачена сума (переплата) транспортного податку платника ОСОБА_2 відсутня, тому заява щодо повернення сплаченого транспортного податку у розмірі 22916,67 грн. не підлягає виконанню.

Відповідно до п.п.7, 8 вказаного порядку передбачено, що після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань (крім грошових зобовязань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку. У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує відповідні документи.

Судом встановлено, що в відповіді від 11.09.2017 року № 987/10/05-05 вказано, що згідно інформації відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Костянтинівської ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області нарахування транспортного податку з фізичних осіб громадянину ОСОБА_2 за 2015 рік в сумі 22916,67 грн. здійснено Дзержинським відділенням Горлівської ОДПІ. Податкове повідомлення рішення № 39-17 від 18.06.2015 р. отримано особисто ОСОБА_2 та сплачено до бюджету 11.08.2015 р. у повному обсязі. За даними оперативного обліку податків і зборів, що здійснюється Торецьким відділенням Костянтинівської ОДПІ, надмірна сплачена сума (переплата) транспортного податку платника ОСОБА_2 відсутня, тому заява щодо повернення сплаченого транспортного податку у розмірі 22916,67 грн. не підлягає виконанню.

Згідно п.п.60.1.1 ст. 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Отже з 11.08.2015 р., дати оплати позивачем грошового зобовязання, спірне податкове повідомлення рішення вважається відкликаним.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, хоча й оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, проте на час вирішення справи є відкликаним у зв'язку зі сплатою позивачем грошового зобов'язання, отже позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Донецької області Торецького відділення про відмову повернення ОСОБА_2 помилково та/або надмірно сплачених платежів у сумі 22916,67 грн. не підлягають задоволенню.

Вимога позивача про зобов'язання податкової інспекції головного управління ДФС у Донецької області Торецького відділення підготувати та передати до органу Державного казначейства України висновок про повернення ОСОБА_2 помилково та/або надмірно сплачених платежів у сумі 22916,67 грн., також не підлягає задоволенню оскільки є передчасною.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України прі задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Прі частковому задоволенні позову, судові витрати, покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеними позовним вимогам у сумі 213,33 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6-11, 19, 20, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 державної казначейської служби України у м. Торецьку Донецької області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Донецької області Торецького відділення №39-17 від 18.06.2015 року, визнання протиправною відмову Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Донецької області Торецького відділення про відмову повернення ОСОБА_2 помилково та/або надмірно сплачених платежів у сумі 22916,67 грн., та зобов'язання Торецького відділення Податкової інспекції головного управління ДФС у Донецької області підготувати та передати до органу Державного казначейства України висновок про повернення ОСОБА_2 помилково та/або надмірно сплачених платежів у сумі 22916,67 грн. - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Донецької області Торецького відділення №39-17 від 18.06.2015 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Донецької області Торецького відділення судові витрати в сумі 213,33 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_2 (Серія та номер паспорту ВК 788223, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Дружби, 5/34)

Костянтинівська обєднана державна податкова інспекція головного управління ДФС у Донецькій області, (, адреса: 85110, Донецька область, м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 125)

ОСОБА_3 державної казначейської служби України у м. Торецьку Донецької області ( , адреса: 85200, м. Торецьк, вул. Дружби, буд. 5)

Повний текст рішення складений та підписний 31 січня 2018 року.

Суддя Арестова Л.В.