Справа № 826/10166/15
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Літвіної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.09.2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський енергетичний альянс ЮЕЙ» до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправною та скасування податкової вимоги в частині, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.08.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015, позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 07.05.2015 №43-23 на суму 1704229 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.02.2016 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арабський енергетичний альянс ЮЕЙ" задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.08.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в цій частині направлено справу на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва. В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.08.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015 залишено без змін.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.09.2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 07.05.2015 № 23-23 на суму 12 534,55 грн.

Скасовано рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про опис майна у податкову заставу від 07.05.2015 №11545/10/28-10-23-26.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.ст. 315, 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, як на обґрунтування правомірності винесення вимоги від 07.05.2015 № 43-23 в частині визначення податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природній газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за проставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ним договорів у розмірі 12 534,55 грн., посилається на факт того, що вказана сума збору була самостійно узгоджена позивачем шляхом подання податкових декларацій від 17.04.2015 № та № на підтвердження чого надано суду розрахунки податкового зобов'язання зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів, визначених у пункті 316.1 Кодексу, які є додатками до Податкової декларації зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності.

Однак, вказані декларацій від 17.04.2015 № та № відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції надано не було, як і не було зазначено про причини неможливості їх надання.

Як встановлено колегією суддів, позивач в наданому, на виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.03.2016, додатковому обґрунтуванні позовних вимог зазначає про те, що 17.04.2015 ним було подано податкову декларацію зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності під порядковим номером за рік №4, яка була зареєстрована за № та до якої було додано 5 розрахунків податкового зобов'язання зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів, визначених у пункті 316.1 Податкового Кодексу України.

З аналізу вказаної декларації, копія якої наявна в матеріалах справи, встановлено, що розрахунки податкового зобов'язання зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів, визначених у пункті 316.1 Податкового Кодексу України, Додатки № 2 та № 5 до декларації від 17.04.2015 № є аналогічними до розрахунків податкового зобов'язання зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів, визначених у пункті 316.1 Податкового Кодексу України наданих суду відповідачем.

На підтвердження сплати грошового зобов'язання визначеного в декларації від 17.04.2015 № позивачем надано суду копії платіжних доручень від 20.04.2015 № 4014, 4015, 4057, яким підтверджується факт сплати бору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів у розмірі 34 952, 72 грн.

Як вставнолено колегією суддів, відповідачем документів (доказів) щодо обставин викладених у рішенні Вищого адміністративного суду України від 23.02.2016 на виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста від 14.03.2016 року надано не було, як і не було зазначено про причини неможливості їх надання.

Таким чином, відсутні докази на підтвердження факту подання позивачем податкових декларацій зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності від 17.04.2015 № та № , у той час, як розрахунки податкового зобов'язання зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів, визначених у пункті 316.1 Кодексу надані відповідачем суду є ідентичними до розрахунків податкового зобов'язання зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів, визначених у пункті 316.1 Кодексу № 2 та № 5 до декларації від 17.04.2015 № докази на підтвердження сплати грошового зобов'язання за якою наявні в матеріалах справи.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження факту наявності у позивача станом на 07.05.2015 податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природній газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за проставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ним договорів у розмірі 12 534,55 грн.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 29 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до 1 січня 2016 року, встановлюється збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності. Базовий податковий (звітний) період для збору дорівнює календарному місяцю. Податкові декларації збору подаються платниками збору контролюючим органам у строки, визначені для місячного податкового (звітного) періоду, за місцем податкової реєстрації. Форма податкової декларації встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу. Збір сплачується платниками збору у строки, визначені для місячного податкового (звітного) періоду, за місцем податкової реєстрації.

Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкової вимоги від 07.05.2015 № 43-23 в частині визначення податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природній газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за проставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ним договорів у розмірі 12 534,55 грн. винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.09.2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: Н.М. Літвіна

А.Ю. Коротких

Повний текст постанови виготовлений 25.01.2018 року.