Справа № 809/1161/17
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/10470/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року (суддя Матуляк Я.П., повний текст складено 26.09.2017 у м. Івано-Франківську) у справі № 809/1161/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Струмок» до Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

ТОВ «Струмок» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 04.08.2017 року щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 503065,10 грн. за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.09.2017 позов задоволено.

Із цією постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що працівниками Головного управління ДФС в Івано-Франківській області проведена фактична перевірка магазину та АЗС «Океан» розташованої за адресою: Надвірнянський район, с. Назавизів, вул. Грушевського, суб'єкта господарської діяльності ТОВ «Струмок». При проведені перевірки встановлено порушення законодавства, а саме: незабезпечення відповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів зазначених в денному звіті РРО; порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Тому, оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено правомірно.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив та просить залишити її без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Струмок» зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в контролюючому органі як платник податків.

На підставі наказу від 17.07.2017 року за № 1195, направлень на перевірку від 17.07.2017 року за № 1276 та за № 1277, 20.07.2017 року у період з 16:00 год. по 17:00 год. посадовими особами Головного управління ДФС в Івано-Франківській області проведена фактична перевірка господарської одиниці автомобільної заправної станції «Океан», що розташована за адресою: Надвірнянський район, с. Назавизів, вул. Грушевського, суб'єкта господарської діяльності ТОВ «Струмок» щодо дотримання суб'єктами господарювання здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, за результатами якої складено акт (довідку) про результати фактичної перевірки від 24.07.2017 року за № 771/09/09/РРО/22172121.

Перевіркою встановлено порушення позивачем встановленого порядку проведення розрахунків в сфері торгівлі в частині незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначених в денному звіті РРО та порушення встановленого законодавством порядку обліку товарів за місцем їх реалізації, що в свою чергу є порушенням вимог пункту 1 статті 2, пункту 6 статті 6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», підпунктів 10.2.10, 10.3.1.3, 10.4.3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України.

У відповідності до висновків осіб, які здійснювали перевірку, на автомобільній заправній станції не зберігається (відсутній) другий примірник змінного звіту АЗС за формою № 17-НП. Вартість товарів, які не обліковані у встановленому порядку станом на 16:00 год. 20.07.2017 року відповідно до звіту РРО становить 251532,55 грн.

На підставі вказаного акта перевірки, відповідач прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «С» від 04.08.2017 року за № , яким до ТОВ «Струмок» застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 503065,10 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, про відсутність правових підстав для притягнення ТОВ «Струмок» до відповідальності, передбаченої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у вигляді штрафних санкцій у розмірі 503065,10 грн згідно податкового повідомлення-рішення за № від 04.08.2017. Оскільки, позивач веде облік товарних запасів за місцем їх реалізації у порядку, встановленому законом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

До суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (стаття 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

Нормативним документом, який визначає порядок обліку, приймання, зберігання та відпуску паливно-мастильних матеріалів на АЗС є Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 року за № 281/171/578/155 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 02.09.2008 року за № 805/15496 (надалі - Інструкція).

Ця Інструкція встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів; поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів, а вимоги цієї Інструкції є обов'язковими для всіх суб'єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Порядок приймання і відпуску нафтопродуктів на автозаправних станціях визначений статтею 10 цієї Інструкції.

Підпунктом 10.2.10 цієї Інструкції передбачено, що на підставі товарно-транспортної накладної та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою № 17-НП (додаток 14).

Відповідно до підпункту 10.3.1.3 Інструкції облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Таким чином, документами, які підтверджують оприбуткування нафтопродуктів є товарно-транспортні накладні та акти приймання (у разі їх наявності), записи про які вносяться до журналу обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП.

Згідно підпункту 10.4.1 Інструкції на АЗС здійснюється оперативне кількісне контролювання, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманих і відпущених нафтопродуктів. Кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС № 17-НП.

Підпунктом 10.4.2 Інструкції визначено, що під час приймання-передавання зміни оператори АЗС: визначають залишки нафтопродуктів на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни (цей залишок переноситься з графи «обліковий залишок попередньої зміни»), надходження нафтопродуктів за зміну, які підтверджено відповідними документами, та кількості відпущених за зміну нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників усіх ПРК, ОРК (обліковий залишок); вимірюють загальний рівень нафтопродуктів і рівень підтоварної води в кожному резервуарі та за результатами вимірювань визначають об'єм нафтопродуктів (фактичний залишок); роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виконаних розрахункових операцій, що заносяться до фіскальної пам'яті; передають залишок готівки; перевіряють наявність та фіксацію у місцях, передбачених експлуатаційним документом, свинцевих пломб з відбитком повірочного тавра та відповідність відбитку цих тавр у формулярах на ПРК, ОРК.

Приписами підпункту 10.4.3 Інструкції визначено, що після завершення зміни оператором АЗС складається змінний звіт АЗС за формою № 17-НП у двох примірниках, з яких один з доданими ТТН здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається на АЗС.

В судовому засіданні, в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 - оператор АЗС «Океан», яка була присутня під час проведення перевірки, зазначила, що під час перевірки неможливо було надати змінний звіт форми № 17-НП за 20.07.2017 року, оскільки такий звіт мав бути складений оператором лише о 24:00 год. вказаного дня, по завершенню зміни.

Однак, суд апеляційної інстанції, не бере до уваги такі свідчення, оскільки, під час проведення контролюючим органом перевірки, оператором АЗС ОСОБА_3 20.07.2017, з приводу складання змінних звітів за формою № 17-НП, надані пояснення (а. с. 64), в яких зазначено, що змінний звіт АЗС за формою № 17-НП не складається, до бухгалтерії не здається.

При цьому з акта перевірки № 090146 від 24.07.2017 видно, що ОСОБА_3 була ознайомлена з актом перевірки, ніяких зауважень, заперечень до нього не мала.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 - заступник начальника відділу, який безпосередньо брав участь у проведені перевірки, надавав показання, що ним під час проведення такої вимагались усі змінні звіти, а не тільки за 20.07.2017 року, які надані йому не були ні в перший, ні в останній день перевірки.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції критично оцінює надані позивачем в судовому засіданні суду першої інстанції змінні звіти форми 17-НП з 01.07.2017 по 21.07.2017 (а. с. 29-49), оскільки під час перевірки такі надані не були, що підтверджуються актом перевірки з відповідними додатками та наявність яких заперечувала оператор АЗС ОСОБА_3

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи). Протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Тобто, законодавством встановлено можливість після закінчення перевірки та після отримання акта перевірки надати свої заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники податкової звітності платника. Як видно з акта перевірки № 090146 від 24.07.2017 позивачу надавався термін до 28.07.2017 для подання до контролюючого органу вмотивованих пояснень та документів щодо фактів, викладених в акті перевірки.

Однак, таким правом позивач не скористався, жодного змінного звіту за формою № 17-НП не було пред'явленно посадовим особам контролюючого органу, також не подано заперечень на акт перевірки з представленням таких змінних звітів, про що не заперечував представник позивача в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, вважає, що до позивача правомірно притягнуто до відповідальності згідно ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у вигляді штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення № від 04.08.2017 року.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови, якою в задоволені позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя-доповідач: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Повний текст постанови виготовлено 29.01.2018