Справа № 812/2124/17
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/2124/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправною відмови у виплаті грошової допомоги та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов вищевказаний адміністративний позов, в обґрунтування якого позивач послався на таке. З 27.06.2017 останньому призначено та здійснюється виплата пенсії за віком.

ОСОБА_1 на день досягнення пенсійного віку (58 років) більше 30 календарних років працювала на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, в медичних закладах державної форми власності.

Позивач вважає, що у відповідності до положень пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV при призначенні пенсії за віком вона мала право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

25.07.2017 ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою щодо можливості отримання вищезазначеної грошової допомоги, у відповідь на яку останній листом від 10.08.2017 № 219/Р-4 відмовив у виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій у зв'язку з тим, що для призначення такої допомоги відсутні підстави, оскільки довідки про наявність відпусток без збереження заробітної плати та періоду перебування у таких відпустках відсутні.

Вважає необґрунтованим та недостовірним твердження відповідача про те, що до спеціального стажу роботи для призначення грошової допомоги враховується не більше 1 місяця в рік тривалості відпустки без збереження заробітної плати.

Вважає, що жодним законодавчим актом, зокрема і постановою КМУ від 23.11.2011 № 1191, надання та витребування вищезазначених довідок для виплати грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення такої пенсії не передбачено.

Крім цього, згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року. ОСОБА_1 народилася 26 червня 1959 року та 58 років їй виповнилося 26 червня 2017 року. Тобто, відповідачем при призначені позивачу пенсії за віком, було враховано саме її страховий стаж.

Також, згідно заяви позивача від 05.07.2017 в Повідомленні УПФУ в м. Сєвєродонецьку по особовому рахунку 3495 зазначено, що відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 з 27.06.2017 призначено пенсію за віком з урахуванням страхового стажу 39 років 8 місяців 21 день, починаючи з 30.08.1976 по 31.05.2017, що відповідає записам у трудовій книжкі.

Відповідно до розпорядження про перерахунок пенсії у зв'язку з уточненням розрахункових показників березень, квітень, травень 2017 року з 01.08.2017 року, загальний розмір пенсії позивача становить 6212,54 грн та у протоколі від 23.08.2017 проведено індивідуальний перерахунок за період червень-серпень 2017 року, тому остаточний розмір пенсії за віком на день її призначення складає 6212,54 грн. Таким чином, розмір грошової допомоги повинен складати 62125,40 грн.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила визнати протиправною відмову відповідача у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення та зобов'язати відповідача виплатити грошову допомогу в сумі 62125,40 грн.

Ухвалою суду від 12.01.2018 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

26.01.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він посилається на таке.

З 27.06.2017 позивачу призначена пенсія за віком, розмір якої на день призначення складає 6212,54 грн.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 був затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати.

Згідно п. 4 зазначеного Порядку страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

До спеціального стажу роботи для виплати грошової допомоги враховується не більше 1 місяця в рік тривалості відпустки без збереження заробітної плати.

Для визначення наявності відпусток без збереження заробітної плати та періоду перебування у таких відпустках приймаються довідки підприємств і установ із зазначенням цієї інформації.

На теперішній час витребувати довідки по підприємствам і установам, які знаходяться на тимчасово неконтрольованих українською владою територіях, не надається можливим.

Вважає, що оскільки довідки про наявність відпусток без збереження заробітної плати та періоду перебування у таких відпустках відсутні, та надати їх не має можливості, для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі десяти пенсій відсутні підстави, про що позивача повідомлено листом від 10.08.2017 № 219/Р-4.

На підставі викладеного відповідач вважає свої дії правомірними та просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибула, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання також не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77 КАС України, суд дійшов такого.

Судом установлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 05.07.2017 звернулася до УПФУ в м. Сєвєродонецьку з заявою про призначення пенсії за віком (арк. спр. 44).

Відповідачем повідомлено позивача про те, що останньому з 27.06.2017 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням трудового стажу: 39 років 8 місяців 21 день. Розмір пенсії становить 6214,72 грн (арк. спр. 18). Вказані обставини також підтверджуються протоколом від 11.07.2017 № 3495 (арк. спр. 19).

Відповідно до Розпорядження УПФУ в м. Сєвєродонецьку про перерахунок пенсій у звязку з уточненням розрахункових показників березень, квітень, травень 2017 року з 01.08.2017 ОСОБА_1 перераховано пенсію, загальний розмір пенсії становить 6212,54 грн (арк. спр. 20).

Розпорядженням від 22.08.2017 № 849088 також підтверджується, що пенсію за віком ОСОБА_1 призначено з 27.06.2017, загальний стаж становить 39 років 8 місяців 21 день, страховий стаж з 01.07.2000 становить 16 років 5 місяців 11 днів, розмір пенсії становить 6212,54 грн (арк. спр. 45).

25.07.2017 позивач звернувся до відповідача з заявою про надання розяснень щодо можливості нарахування та отримання грошової допомоги відповідно до ОСОБА_2 КМУ від 23.11.2011 № 1191, пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV (арк. спр. 16).

У відповідь на таку заяву УПФУ в м. Сєвєродонецьку листом від 10.08.2017 № 219/Р-4 повідомило ОСОБА_1 про те, що до спеціального стажу роботи для виплати грошової допомоги враховується не більше 1 місяця в рік тривалості відпустки без збереження заробітної плати. Для визначення наявності відпусток без збереження заробітної плати та періоду перебування у таких відпустках приймаються довідки підприємств і установ із зазначенням цієї інформації, однак на теперішній час витребувати довідки по підприємствам і установам, які знаходяться на тимчасово неконтрольованих українською владою територіях не надається можливим (арк. спр. 17).

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Відповідно до Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років». Страховий стаж враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Згідно з розділом 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) наступних закладів охорони здоров'я: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри. Відповідно до приміток 2 і 3 до названого Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від відомчої належності закладів і установ; робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року № 1397 «Про пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров'я та сільського господарства» було затверджено перелік установ, організацій та посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, який діяв до введення в дію відповідного законодавства України. Згідно з пунктом 1 розділу 2 цього переліку право на пенсію за вислугу років мали лікарі, зубні лікарі, техніки, фельдшери помічники лікаря, акушери, масажисти, лаборанти та медичні сестри - всі незалежно від найменування посади, які працювали в наступних закладах охорони здоров'я: 1) «Лікарняні установи всіх типів і найменувань, в тому числі клініки і клінічні частини, госпіталі, лепрозорії, психіатричні колонії»; 2) «Амбулаторно-поліклінічні заклади всіх типів і найменувань (поліклініки, амбулаторії, диспансери всіх профілів, установи швидкої медичної допомоги та переливання крові, медсанчастини, здоровпункти, медичні кабінети і пункти, фельдшерські та фельдшерсько-акушерські пункти, станції санітарної авіації, рентгенівські станції і пункти, медичні лабораторії та інші)»; 3) інші заклади, що не стосуються цієї справи.

Спірним питанням у даній справі є наявність стажу роботи позивача тривалістю 30 років на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Позивач звернувся до УПФУ в м. Сєвєродонецьку за призначенням пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 05.07.2017. До заяви про призначення пенсії ОСОБА_1, окрім іншого, було додано диплом (свідоцтво атестат) про навчання № 121718, трудову книжку (документ про стаж) 0563319 (арк. спр. 44). Згідно наданих документів ОСОБА_1 має загальний стаж роботи 39 років 8 місяців 21 день, який було визнано відповідачем (арк. спр. 45).

Відповідно до довідки Державної установи «Територіальне медичне обєднання міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» від 05.12.2017 № 103-д станом на 27.06.2017 страховий спеціальний медичний стаж ОСОБА_1 у календарному обчисленні становить 30 років 9 місяців 9 днів (арк. спр. 22).

Вказані обставини також підтверджуються довідкою Державної установи «Територіальне медичне обєднання міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» від 12.12.2017 № 106-д та трудовою книжкою ОСОБА_1 (арк. спр. 11-15, 23-26).

Так, відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 № 0563319 остання працювала на посаді лікаря-інтерна (з 09.08.1986 по 22.07.1987), на посаді лікаря ревматолога (з 03.08.1987 по 05.01.1992), на посаді лікаря терапевта дільничного (з 06.01.1992 по 25.06.2007), на посаді заступника начальника лікарні з поліклінічного розділу роботи лікаря лікарні (з поліклінікою) при УМВС у Луганській області (з 26.06.2007 по 06.11.2015), на посаді заступника начальника лікарні (з поліклінікою) з експертизи тимчасової непрацездатності лікаря лікарні на 60 ліжок (з поліклінікою), підпорядкованої ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» (з 07.11.2015 по теперішній час).

Тобто, судом установлено, що в період з 09.08.1986 по 27.06.2017 ОСОБА_1 працювала в закладах та установах державної/комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і станом на 27.06.2017 страховий стаж позивача на таких посадах складав понад 30 років.

Таким чином, ОСОБА_1 на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мала страховий стаж 30 років на таких посадах, до цього не отримувала будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком, а відтак, має право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що до спеціального стажу роботи для виплати грошової допомоги враховується не більше 1 місяця в рік тривалості відпустки без збереження заробітної плати, оскільки таке твердження відповідача є безпідставним.

Суд зазначає, що ані Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, ані Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ані Закон України «Про пенсійне забезпечення» не містять таких вимог для виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до Розпорядження від 22.08.2017 № 849088 пенсію за віком ОСОБА_1 призначено з 27.06.2017, розмір пенсії, з урахуванням перерахунку, становить 6212,54 грн.

Отже, розмір грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, та яку слід стягнути на користь позивача повинен становити 62125,40 грн.

На підставі встановлених обставин справи суд дійшов висновку про те, що УПФУ в м. Сєвєродонецьку неправомірно відмовило ОСОБА_1 у виплаті допомоги, тому позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує із матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у сумі 640 грн (арк. спр. 2).

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем, належать до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, в сумі 640 грн.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправною відмови у виплаті грошової допомоги та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (вул. Шевченка, 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ідентифікаційний код юридичної особи 21792459) виплатити ОСОБА_1 (вул. Федоренка, 11-а/23, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, РНОКПП НОМЕР_1) грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в сумі 62125,40 грн (шістдесят дві тисячі сто двадцять п'ять грн 40 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (вул. Шевченка, 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ідентифікаційний код юридичної особи 21792459) на користь ОСОБА_1 (вул. Федоренка, 11-а/23, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 640 грн 00 коп. (шістсот сорок грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 30 січня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3