Справа № 826/9411/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 січня 2018 року 14 год. 43 хв. № 826/9411/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання Багрій М.В., за участі представників позивача - Луценко О.М., Бежануца С.М., представника відповідача - Кошарської А.Ю., розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокрай-Україна»

до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

№ від 12.05.2017 та № від 12.05.2017.

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 18 січня 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокрай-Україна» (далі по тексту - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № від 12.05.2017 про збільшення суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 97 767,00грн, в тому числі за основним платежем - 0 грн, за штрафною санкцією - 97 767,00 грн, а також визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № від 12.05.2017 про збільшення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток на 250 480,00 грн, в тому числі за основним платежем - 200 384,00 грн, за штрафною санкцією - 50 096,00 грн

В обґрунтування позову зазначено, що висновки акту перевірки № 126/26-15-14-02-01-17/37422776 від 13.04.2017 про порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп.139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 150.1 ст.150 ПК України, а також п. 200.1, п. 200.2 ст. 200, абз. «а» п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердж. наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 № 966, є безпідставними і необґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення № від 12.05.2017 та № від 12.05.2017, прийняті за результатами проведення перевірки, протиправними, оскільки вони прийняті з порушенням норм пп.49.8, 49.11, 49.15 ст. 49, п.50.1 ст. 50, п.п. 33, 35 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а тому підлягають скасуванню.

Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі, оскільки внаслідок проведення документальної планової виїзної перевірки за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 згідно з актом перевірки № 126/26-15-14-02-01-17/37422776 від 13.04.2017 встановлено заниження позивачем податку на прибуток на суму 200 384 за 2014 рік, оскільки відповідачем не було враховано уточнюючі податкові декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, подані позивачем з порушенням п. 50.2 ст. 50 ПК України, а також встановлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті, на суму 195 534,00 грн внаслідок неправомірного збільшення значення рядків 20.2, 27 декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 р. (з уточненнями) всупереч Порядку заповнення і подання податкової звітності і в порушення п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України невірно визначено звітний період, до якого включається сума від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов з таких підстав.

Судом встановлено, що з 23 лютого 2017 року по 06 квітня 2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокрай-Україна» (код 37422776) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 13.04.2017 № 126/26-15-14-02-01-17/37422776.

Перевіркою встановлено порушення пунктів п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, пп.139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 150.1 ст.150 Податкового кодексу України і заниження внаслідок цього податку на прибуток за 2014 рік на суму 200 384,00 грн, а також порушення п. 200.1, п. 200.2 ст. 200, абз. «а» п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердж. наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 № 966, в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті, за квітень 2015 р. на суму 195 534,00 грн, і заниження суми від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних суму 195 534,00 грн за травень 2015 року.

За наслідками перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 12.05.2017 про збільшення суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 97 767,00грн, в тому числі за основним платежем - 0 грн, за штрафною санкцією - 97 767,00 грн, а також податкове повідомлення-рішення № від 12.05.2017 про збільшення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток на 250 480,00 грн, в тому числі за основним платежем - 200 384,00 грн, за штрафною санкцією - 50 096,00 грн.

На вищезазначені податкові повідомлення-рішення позивачем подавалася до Державної фіскальної служби України скарга від 23.05.2017, у задоволенні якої було відмовлено рішенням від 12.07.2017 № 1509216/99-99-11-01-01-25, оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві податковими повідомленнями-рішеннями № від 12.05.2017 та № від 12.05.2017, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві з 11.08.2014 по 08.09.2014 проводилася планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокрай-Україна» (код 37422776) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт від 22.09.2014 № 1053/26-54-22-02-10/37422776.

При цьому, згідно з пунктом 3.1.3 акта від 22.09.2014 № 1053/26-54-22-02-10/37422776 при перевірці повноти декларування та своєчасності оплати податку на прибуток були враховані уточнюючі податкові декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік: від 30.07.2014 вх. № із задекларованим значенням об'єкта оподаткування від усіх видів діяльності (р. 11) в сумі «-2196215» грн та від 19.08.2014 № із задекларованим значенням об'єкта оподаткування від усіх видів діяльності (р. 11) в сумі «-2816033» грн.

Відповідно до пункту 50.1 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно з пп. 49.9.1, 49.9.2 пункту 49.9 Податкового кодексу України за умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою; у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

За таких обставин, оскільки податковим органом, не зважаючи на приписи пункту 50.2 Податкового кодексу України, були прийняті уточнюючі податкові декларації з податку на прибуток підприємства від 30.07.2014 вх. № та від 19.08.2014 № за 2013 рік і враховані та підтверджено їх правомірність при проведенні перевірки позивача за період з 01.07.2011 по 31.12.2013 оформлене Актом від 22.09.2014 року № 1053/26-54-22-02/10/37422776, у податкової відсутні правові підстави повторно перевіряти зазначені уточнюючі податкові декларації за період, який виходить за межі перевірки, що проводилася відповідачем.

З урахуванням викладеного, податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № від 12.05.2017 про збільшення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток на 250 480,00 грн є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 12.05.2017 про збільшення суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість зі штрафними санкціями у сумі 97 767,00 грн за квітень 2015 р. (з уточненнями), суд дійшов висновку, що відповідачем при прийнятті зазначеного податкового повідомлення-рішення не враховано положень п. 35 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, з огляду на наступне.

Згідно з розділом V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 № 966, рядок 20.2 передбачений для відображення суми залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкови) періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної пунктом 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Рядок 20.2 заповнюється в звітному (податковому) періоді, в якому було здійснено таке збільшення. Значення рядка 20.2 відповідає значенню рядка 27.

Відповідно до абз. «а» пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Згідно з абз. 2 пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України період з 1 лютого 2015 року до 1 липня 2015 року є перехідним періодом, протягом якого реєстрація податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, станом на момент подання позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року сума залишку від'ємного значення податку на додану вартість попередніх звітних (податкових) періодів розраховувалася незалежно від суми податку, обчисленої за формулою згідно з пунктом 2001.3 статті 2001 Подакового кодексу України.

Отже, відповідачем безпідставно за результатами перевірки збільшено позивачу суму податкового зобов'язання з податку на додану за квітень 2015 року, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення № від 12.05.2017 є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із задоволенням позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись статями 241, 242, 243, 244, 245, 246, 255, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 12.05.2017 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 12.05.2017 №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокрай-Україна» () судові витрати у розмірі 5 223,70 грн (п'ять тисяч двісті двадцять три гривні 70 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.01.2018 року

Суддя Н.Г. Вєкуа