Справа № 804/10640/14
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2018
Київ

справа № 804/10640/14

провадження № К/9901/1575/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

учасники справи:

позивач - Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

відповідач - Відокремлений структурний підрозділ "Вагонне депо Дніпродзержинськ "Державного підприємства "Придніпровська залізниця"

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в складі суддів Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю., Семененка Я.В. від 18 червня 2015 року, -

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відокремленого структурного підрозділу «Вагонне депо Дніпродзержинськ «Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 46266,70 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 р. адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області до Відокремленого структурного підрозділу "Вагонне депо Дніпродзержинськ "Державного підприємства "Придніпровська залізниця" про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з Відокремленого структурного підрозділу «Вагонне депо Дніпродзержинськ «Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на користь управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області суму витрат за червень 2014 року на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та № 2 в сумі 46266,70 грн. (сорок шість тисяч двісті шістдесят шість грн., 70 коп.).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 р. у справі № 804/10640/14 - скасовано.

У касаційній скарзі УПФУ в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивачем здійснено інвентаризацію пенсійних справ пенсіонерів та виявлено, що відповідачу недонараховані суми до відшкодування за минулі роки, у зв'язку з помилками у розрахунках органу Пенсійного Фонду. Вказані суми виставлено підприємству разом з поточними розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які отримані підприємством та не оскаржені.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 вересня 2015 року у відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

Відповідно до п. 4 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) справа передана до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що Відокремлений структурний підрозділ «Вагонне депо Дніпродзержинськ «Державного підприємства «Придніпровська залізниця» зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Особам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, звільненим з Підприємства призначена та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон №1788); ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 призначена та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п."б-з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З матеріалів справи встановлено, що УПФУ в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська проведено інвентаризацію повноти виставлення сум до відшкодування по кожному пенсіонеру з дати призначення. Під час здійснення інвентаризації Управлінням затребувано розрахунки з пенсійних установ інших районів. За результатами інвентаризації виявлено, що відповідачу недонараховані суми до відшкодування за минулі роки, у зв'язку з помилками у розрахунках органу Пенсійного Фонду. Заборгованості виставлено підприємству разом з поточними розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які отримані підприємством.

В червні 2014 року відповідачем отримано листи від 30.05.2014 р. №2293/02-03, від 29.05.2014 р. №2276/02-23, від 16.06.2014 р. №2519/02-23, від 03.06.2014 р. №2344/02-23 від управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська, відповідно до яких надані додаткові розрахунки (виявлені в наслідок проведення інвентаризації пенсійних справ) за попередні роки.

Так, згідно наданих розрахунків за підприємством рахується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по наступним пенсіонерам: ОСОБА_2 за 2007 рік в сумі 12 316,25 грн.; ОСОБА_3 за 2006 - 2007 роки у сумі 2106,25 грн., ОСОБА_13 за 2011-2012 роки у сумі 3295,49 грн., ОСОБА_17 за 2007-2010 роки у сумі 35 624,66 грн., ОСОБА_18 за 2004-2005 року у сумі 5591,96 грн.

Отже, станом на день звернення до суду за відповідачем рахувалася заборгованість з витрат на виплату та доставку пенсій за червень 2014 р. та за попередні роки (2010-2012 рр. згідно проведеної інвентаризації) 46266,79 грн. (за списком №1 - 14362,29 грн., за списком №2 - 31904,41 грн.).

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також врегульовано порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до п.п. «а», «б»-«з» цієї статті.

Відповідно до п. 1 ст. 2 та п. 1 ст. 4 Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до п.п. «а», «б»-«з»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1,2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Згідно пункту 6 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. N 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточного року протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.8 Інструкції.

Пунктом 6.9 Інструкції встановлено, що не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в абзаці другому пункту 6.1 цієї Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно до норм Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що належна сплата відповідачем заявлених УПФУ сум відшкодування фактичних витрат підтверджена актами взаємної звірки за 2010-2013 роки. За попередні періоди документи на підприємстві знищено, що підтверджується актами знищення, що містяться в матеріалах справи, а тому позивач не довів наявність заборгованості. Крім того вказує, що Інструкцією не передбачено право Пенсійного фонду пред'являти підприємству до відшкодування непідтверджені суми витрат, які не заявлені до відшкодування з вини пенсійного органу.

Проте колегія, суддів з вказаним висновком не погоджується та зазначає, що заборгованість нараховано на підставі проведеної інвентаризації у травні 2014 року, а тому знищення первинних документів за попередні роки не може підтверджувати її сплату.

Також зазначає, що в матеріалах справи наявні копії з пенсійних справ ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_17, ОСОБА_18, якими підтверджено одержання пільгового стажу на підприємстві, а тому відповідач має обов'язок відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій. Строк стягнення вказаної заборгованості не застосовується.

Відповідач не був позбавлений права оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, у тому числі, пов'язані з призначенням пільгових пенсій, якщо вважає, що його права та інтереси були ними порушені.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем розрахунків УПФУ в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та добровільно не сплативши такі, вказана заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку, а тому позов є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 343, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року скасувати.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року залишити в силі.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Ю. Бучик

судді М.М. Гімон

Л.Л. Мороз