Справа № 295/6662/17
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/6662/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді - Чішман Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Савіної Л.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника Департаменту патрульної поліції національної поліції України - Яремчук Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Житомирі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Ковчан Сергія Юрійовича, Управління патрульної поліції в м. Житомирі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції м. Житомира Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Ковчана С.Ю. щодо винесення постанови серії БР №422410 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та розгляд справи про адміністративне правопорушення за місцем проживання позивача: м. Житомир, вул. Т.Бульби-Боровця, 40; скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП України. В обгрунтування вимог позивач вказав, що перевірка інспектором наявності полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не передбачена; інспектор незаконно розглянув справу за місцем проживання позивача чим суттєво порушив права останнього. Позивач також зазначив, що інспектор Ковчан С.Ю. порушив вимоги процедури розгляду справи, проігнорував порядок, встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

02.10.2017 року від представника відповідача - Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції надійшли заперечення на адміністративний позов, згідно яких представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. У запереченнях представник відповідача вказує, що факт вчиненого правопорушення позивач під час розгляду справи визнавав та не заперечував. Також представник відповідача зазначив, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором було дотримано вимог законодавства.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовні заяві, при цьому не заперечував про те, що ним вчинено адміністративне правопорушення, а саме рухався з непрацюючими показчиками поворотів та не мав полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортних засобів. Зазначив, що після зупинки, позивач зателефонував знайомому, який виготовив поліс та о 10 год., цього ж дня в нього був вказаний поліс, який діє з 00-00 год дня. коли проведено оплату за оформлення відповідного полісу.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.06.2017 року інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Житомирі лейтенантом поліції Ковчаном С.Ю винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №422410, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ст. 126, ст. 36 КУпАП.

Відповідно до змісту постанови позивач 16.06.2017 року рухався на автомобілі Volvo XC 60, номерний знак НОМЕР_1 з непрацюючим показчиком поворотів на причепі ПГМФ 8304, номерний знак НОМЕР_2 та при цьому не пред"явив поліс обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.п. 31.4.3б, п.2.4а Правил дорожнього руху України.

Частина перша ст. 121 КУпАП передбачає керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Стаття 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п.п. ґ п. 2.1 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - Правила) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3 Правил учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватись вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частина перша ст. 222 КУпАП України визначає перелік справ адміністративні правопорушення, які можуть розглядати органи Національної поліції, а саме: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п'ята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195).

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина перша ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження викладених заперечень, відповідачем надано до суду диск з відеозаписом подій з нагрудної відеокамери інспектора. Оскільки відповідач не заперечує факту вчинення ним адміністративних правопорушень зазначених в оскаржуваній постанові, представник Департаменту патрульної поліції національної поліції України не наполягала на огляді вказаного диску.

Як зазначалось, відповідно до ст. 222 КУпАП України, органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 258 КУпАП).

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази у справі, уповноважена особа виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Крім того, згідно п.1 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статті 278 та 279 КУпАП передбачають порядок розгляду справ про адміністратине правопорушення.

Так, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

В судовому засіданні позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектором не було дотримано порядок розгляду справи.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_3 в той самий день уклав договір обов»язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних, що підтверджується полісом № АМ /0006985 від 16.06.2017 року, несправність показчиків поворотів на причепі ПГМФ 8304усунув на місці, суд вважає, що вчинене ним правопорушення є малозначним, тому до нього слід застосувати ст. 22 КпАП України і від адміністративної відповідальності його звільнити, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 242-246, 286 КАС України, ст. ст. 22, 121 ч.1, 126 ч.1, 283, 288, 289 КпАП України суд,

В И І Р Ш И В :

Постанову інспектора роти №3 батальйону УПП в м. Житомирі лейтенанта поліції Ковчан С.Ю від 16.06.2017 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним в скоєні правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1, ст. 126 ч.1 КпАП України і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. скасувати.

ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.1, ст. 126 ч.1 КпАП України звільнити на підставі ст. 22 КпАП України, обмежившись усним зауваженням.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, набирає законної сили з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М. Чішман