Справа № 686/997/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/997/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мороз В.О.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

23 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Драчук Т. О. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 075156 від 25.12.2016 року ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. у зв'язку із тим, що він о 22 год. 30 хв. 25.12.2016 року, керуючи автомобілем "Skoda Rapid" д.н.з. НОМЕР_1 у м. Хмельницькому по вулиці Старокостянтинівське шосе, 20 здійснив рух транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.21 "В'їзд заборонено", допустивши порушення п. 8.4 "в" ПДР України.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Згідно з п. 8.4 Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються га групи: А.) Попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; Б.) Знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; В.) Заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; Г.) Наказові знаки. Показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; Г.)Інформаційно-вказівні. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила; Д.) Знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об'єктів обслуговування; Е.) Таблички для дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Відповідно дорожній знак 3.21 "В'їзд заборонено" позначає, що забороняється в'їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9; запобігання в'їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Дорожні знаки - це засоби організації дорожнього руху, які представляють собою стандартизовані графічні малюнки, що передають певні повідомлення учасникам дорожнього руху.

Згідно п. 10.5.20 ДСТУ 4100:2014 "Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови, встановлення чи демонтаж дорожніх знаков", знак 3.21 "В'їзд заборонено" потрібно застосовувати, щоб заборонити в'їзд усіх транспортних засобів у випадках коли треба організувати відокремлений в'їзд і виїзд на майданчиках, що використовують для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, АЗС тощо.

Зі змісту ч. 1 ст.122 КУпАП вбачається, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Так, в матеріалах справи міститься відеозапис згідно якого було зафіксовано, що позивач, керуючи автомобілем "Skoda Rapid" д.н.з. НОМЕР_1 у м. Хмельницькому по вулиці Старокостянтинівське шосе, 20 здійснював рух в зону дії забороняючого дорожнього знаку 3.21. "В'їзд заборонено".

Таким чином, посилання суду першої інстанції на те, що позивач не здійснював рух транспортного засобу в зону дії дорожнього знаку 3.21. "В'їзд заборонено" не грунтуються на матеріалах справи.

Що стосується посилання суду першої інстанції на самовільне встановлення дорожнього знаку 3.21. "В'їзд заборонено", колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що даний дорожній знак знаходиться за адресою м. Хмельницький вул. Старокостянтинівське шосе, 20. За вказаною адресою знаходиться АЗС "ОККО".

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху (далі- ПДР), прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в'їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Так, згідно п. 14.1.9 Державних-будівельних норм України "Автозаправні станції. Основи проектування та будівництва", для всіх типів АЗС при в'їзді на території встановити: дорожні знаки "Обмеження швидкості руху", "Місце висадки пасажирів", "Попередження про виключення двигунів", "Рух тільки прямо", а також знаки про заборону проїзду та інше.

Отже, рух по АЗС "ОККО" повинен був здійснюватися у відповідності до ПДР України.

Таким чином, посилання суду першої інстанції на самовільне встановлення дорожнього знаку 3.21. "В'їзд заборонено" є необгрунтованим.

Посилання суду першої інстанції на те, що згідно дислокації ТЗРДР по Старокостянтинівському шосе вбачається, що дорожній знак 3.21. "В'їзд заборонено" не встановлений є безпідставним, оскільки дана дислокація передбачає організацію дорожнього руху по вулично-шляховій мережі Старокостянтинівському шосе, в той час, як вже зазначалося вище даний знак встановлений на прилеглій території АЗС "ОККО".

Крім того, посилання суду першої інстанції на п. 24 Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" є безпідставним, оскільки дана постанова Пленуму Верховного Суду України не регулює правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відтак, суд першої інстанції не мав права застосовувати дану постанову.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 325 КАС України та згідно ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 січня 2018 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Драчук Т. О. Совгира Д. І.