Справа № 813/4618/17
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

30 січня 2018 року справа № 813/4618/17

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Брильовський Роман Михайлович, ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 813/4618/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дублянська міська рада про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дублянська міська рада, в якому просить:

- визнати протиправною дію Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,06 г на території Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області, викладену у листі від 13.10.2017 № Н-11697/0-7903/6-17;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,06 га, на території Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області.

Ухвалами Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 217 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

29 січня 2018 року представник позивача подав через канцелярію суду заяву про забезпечення позову, шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області та Дублянській міській раді вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, бажане місце розташування якої вказане ОСОБА_1 на планово-картографічному матеріалі Дублянської міської ради при подачі позивачем клопотання до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області 8 вересня 2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,06 г.

Заяву про забезпечення позову представник позивача мотивує тим, що відмова відповідача у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва є невмотивованою та протиправною. Зазначив, що відповідач є суб'єктом владних повноважень та здійснює свої управлінські функції у сфері розпорядження державними землями сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів. Позивач зазначає, що у нього є побоювання, що відповідач в будь-який момент може надати дозвіл будь-якій іншій особі або прийняти рішення за клопотанням Дублянської міської ради про внесення земельної ділянки, яку вказав позивач, у перелік земель переданих на аукціон або відчужити її у будь-який інший спосіб. Стверджує, що без забезпечення позову, на думку позивача відновленя його прав буде неможливим або потребуватиме значних зусиль, часу та витрат для його відновлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначено у Главі 10 КАС України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду заяви) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч.4 ст.150 КАС України).

Відповідно до ст. 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Як передбачено ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як встановлено судом, єдиною підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про забезпечення позову стали обставини викладені у листі ГУ Держгеокадастру у Львівській області № КО-14208/0-8781/6-17 адресованого ОСОБА_2

Так, у вказаному листі ГУ Держгеокадастру у Львівській області серед іншого зазначає, що на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2017 у справі №813/838/17 Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області видано накази про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою громадянам, які зазначені у рішенні суду. Однак, ці земельні ділянки, на які видано накази частково накладаються на земельні ділянки, які на підставі клопотань Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області було включено в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населеного пункту) право оренди яких виставляється на земельні торги, які розташовані на території Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області для продажу права оренди на них. Зазначено, що між Головним управлінням та виконавцем земельних торгів укладено договір про підготовку лотів до продажу права оренди вищевказаних земельних ділянок сільськогосподарського призначення на земельних торгах.

Зазначені обставини позивач вважає аналогічними і побоюється, що спірна земельна ділянка може бути передана іншій особі або відчужена в будь-який інший спосіб, що призведе до порушення прав, свобод та інтересів позивача, які буде неможливо відновити або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

Втім, суд не може прийняти до уваги викладені вище доводи позивача, оскільки позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що відповідач здійснює будь-які дії щодо спірної ділянки.

Окрім того, суд наголошує, що лист на який посилається позивач не стосується даних правовідносин, адресований іншій особі, а відтак не може бути взятий судом до уваги.

Таким чином, позивачем не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову заподіє шкоди його правам, чи захист цих прав стане неможливим без вжиття таких заходів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Окрім цього, слід зазначити, що сам факт подання адміністративного позову не може бути підставою для забезпечення позову. Водночас, слід зауважити, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.

В даному випадку, вжиття заходів забезпечення позову є передчасним.

Водночас, суд вбачає за необхідне наголосити на тому, що порушене право позивача буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде судом встановлено при розгляді справи по суті.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд має навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що підстави забезпечення позову, наведені позивачем у поданій суду заяві є необґрунтованими.

З урахуванням наведеного відсутні підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 248, 256 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про забезпечення адміністративного позову у справі № 813/4886/17 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.М. Брильовський