Справа № 802/1532/16-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 січня 2018 р. Справа № 802/1532/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3 (місце проживання: 21000, Вінницька область, м. Вінниця, вул. І. Богуна, 302)

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області (місцезнаходження: 21000, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Константина Василенка, 21)

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 08.09.2016 року Вінницькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №134961-13, яким їй визначено податкове зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік в розмірі 25000 грн. Об'єктом оподаткування в даному випадку виступає автомобіль TOYOTA Land Cruiser 200, ДНЗ АВ 8448 ВХ, 2013 року випуску.

Разом із тим, позивач вважає дане податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки виходячи із розрахунку визначення вартості об'єкту оподаткування транспортним податком, середньоринкова вартість належного їй автомобіля TOYOTA Land Cruiser 200, 2013 року випуску, менша 750 розмірів мінімальної заробітної плати, у звязку з чим такий транспортний засіб не підлягає оподаткуванню транспортним податком.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.11.2016, позов задоволено; визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення від 08.09.2016 № 134961-13. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 року рішення першої інстанції скасовано, в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.12.2017 касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18.11.2016 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю з підстав викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Із змісту даного податкового повідомлення-рішення слідує, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54. 4 статті 54 Податкового Кодексу України (далі ПК України) та підпунктом 267.6.2 пункту 267. 6 статті 267 ПК України позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000 грн. 00 коп. та зобов'язано на протязі 60 днів з моменту отримання цього повідомлення сплатити транспортний податок згідно статті 267 ПК України.

Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення № 134961-13 від 08.09.2016 року є протиправним, в звязку з чим звернулася до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить його скасувати.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Законом України №71-VІІІ від 28.12.2014 р. "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності 01.01.2015 р., статтю 267 ПК України викладено у новій редакції, якою запроваджено транспортний податок.

В свою чергу Законом України від 24.12.2015 р. №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" (далі - Закон №909) внесені зміни до Податкового кодексу України, зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016 р.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування (в редакції ПК України із змінами, внесеними згідно із Законом №909-VIII), стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така середньоринкова вартість транспортного засобу визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Кодексу).

Пунктом 267.4 статті 267 ПК України встановлено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

У Законі №909-VIIІ установлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Цим же Законом рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 ПК України.

Згідно з п. 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Транспортний податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (абзац а) підпункту 267.8.1.).

Отже, враховуючи, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2016 рік визначена у розмірі 1378 грн. 00 коп., а тому об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. (750 х 1378,00 грн.) та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Судом встановлено, що позивачем 27.08.2013 року зареєстрований транспортний засіб марки автомобіль TOYOTA Land Cruiser 200, ДНЗ АВ 8448 ВХ, 2013 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 197589.

Так, підставою для прийняття Вінницькою ОДПІ оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, згідно заперечень представника відповідача, слугувала надана ДФС України інформація, відображена у ІС "Податковий блок" по належному ОСОБА_3 автомобілю, зареєстрованому за нею 27.08.2013 року.

Разом із тим, в ході дослідження зазначеної інформації з ІС "Податковий блок", роздрукованої в письмовому вигляді, зясувалось, що така інформація не містить жодних відомостей відносно середньоринкової вартості автомобіля, наявність якої є необхідною для встановлення належності автомобіля до об'єкту оподаткування згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України. Дані обставини не заперечуються і самим відповідачем, якому на момент винесення оскаржуваного рішення середньоринкова вартість транспортного засобу відома не була.

При цьому, суд звертає увагу на те, що з 19 лютого 2016 року набула чинності Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабміну від 18 лютого 2016 року № 66, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком, та зазначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Згідно наданого позивачем розрахунку середньоринкової вартості транспортних засобів, визначеному на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, вартість належного позивачу транспортного засобу марки автомобіль TOYOTA Land Cruiser 200, ДНЗ АВ 8448 ВХ, 2013 року випуску, із заявленим позивачем пробігом в 92123 км. складає 961713 грн. 32 коп., що підтверджується відповідним викопіюванням, яке знаходиться в матеріалах справи (а.с.10), і є меншою ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня.

Необхідно також зауважити, що пробіг транспортного засобу є одним із ключових факторів який впливає на середньоринкову вартість транспортного засобу, а тому обов'язково має враховуватись контролюючим органом при визначенні його належності до об'єкту оподаткування транспортним податком.

Натомість, як встановлено судом у судовому засіданні, відповідачем при обчисленні середньоринкової вартості автомобіля було враховано середньостатистичний пробіг автомобіля відповідної марки - 81000 км., замість наявних даних - 92123 км.

Крім того, згідно розрахунків на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкова вартість транспортного засобу марки автомобіль TOYOTA Land Cruiser 200, ДНЗ АВ 8448 ВХ, 2013 року випуску є меншою ніж 750 розмірів мінімальних заробітних плат.

Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів наявності у Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області станом на час прийняття оскаржуваного податкового-повідомлення рішення (08 вересня 2016 року) інформації з Мінекономрозвитку про те, що середньоринкова вартість ідентичного позивачу транспортного засобу становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня.

З урахуванням викладеного, оскільки податкове повідомлення-рішення №134961-13 від 08.09.2016 року не відповідає положенням податкового законодавства України, є протиправним та таким, що порушує охоронювані права та інтереси позивача, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення і докази, надані сторонами, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову повністю.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог статті 139 КАС України.

Згідно частини 1 цієї статті Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що судом під час розгляду справу встановлено, що порушення прав позивача відбулось через протиправну бездіяльність податкових органів, суд приходить до висновку про необхідність стягнути розмір сплаченого позивачем судового збору при поданні адміністративного позову в розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вінницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області форми "Ф" № 134961-13 від 08.09.2016 року.

Стягнути з Вінницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 (двадцять) коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_3 (місце проживання: 21000, Вінницька область, м. Вінниця, вул. І. Богуна, 302; ідентифікаційний номер НОМЕР_1); Вінницька об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Вінницькій області (місцезнаходження: 21027, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Костянтина Василенка, 21; ).

Суддя Чернюк Алла Юріївна