Справа № 823/2263/17
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року справа № 823/2263/17

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 18021, далі - позивач) з адміністративним позовом до ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18000, далі - відповідач), в якому просить:

1) визнати неправомірними дії ліквідаційної комісії управління МВС України в Черкаській області щодо відмови в перерахуванні заробітної плати позивача та ненадання позивачу довідок про грошове забезпечення за роботу в зоні відчуження за період з 25.08.1986 року по 23.09.1986 року з додаванням до її заробітку на основній роботі додатково коштів, згідно вказаних вище норм чинного законодавства за:

- заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС обраховану із підвищеної до 100% тарифної ставки (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), з урахуванням підвищення грошового забезпечення збільшеного в два рази за виконання службових обов'язків в стані бойової готовності та в 3-кратному розміру відповідно до перебування в зоні ЧАЕС враховуючи розмір тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи;

- заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС обраховану із підвищеної до 25 відсотків тарифної ставки (посадового окладу);

- заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС обраховану враховуючи вихідні та святкові дні в подвійному розмірі;

- премію за роботу в зоні відчуження в період з 25.08.1986 року по 23.09.1986 року в розмірі 500,00 крб.;

- одноразову виплату за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення 50 мілізівертів в період з 25.08 по 23.09.1986 року офіцерам органів внутрішніх справ, у розмірі трьох місячних окладів грошового утримання по посаді і спеціальному званню, що становить 645 крб.;

- добових в сумі 105,00 крб., за харчування в сумі 85,50 крб.;

2) зобов'язати ліквідаційну комісію управління МВС України в Черкаській області здійснити перерахунок заробітної плати (грошевого забезпечення) позивача з відображенням його в документах бухгалтерського обліку за роботу (несення служби) в зонах відчуження ЧАЕС за період з 25.08.1986 року по 23.09.1986 року, нарахувати позивачу недосплачену суму коштів згідно норм чинного законодавства (Постанови Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156, Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006-рс, наказу МВС СРСР № 0149 від 26.05.1986 р., постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради профспілок № 207-7 від 10.06.1986 р., лист МінПраці України від 22.11.1995 року № 09-3815, листами Міністерства праці України від 29 10.1992 № 09-3751 Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС від 29.10.1992 року № 1082/ЗК та Міністерства фінансів України від 29.10.1992 року № 13-412/308 та вказаними вище) та негайно видати довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) відповідно до додатку №1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІV, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 та Наказу Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 № 644 за роботи (несення служби) в зоні відчуження ЧАЕС в період з 25.08.1986 року по 23.09.1986 року для обрахування пенсії, з урахуванням нарахованих коштів:

- заробітної плати за роботу в зоні відчуження ЧАЕС обраховану із підвищеної до 100% тарифної ставки (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), з урахуванням підвищення грошового забезпечення збільшеного в два рази за виконання службових обов'язків в стані бойової готовності та в 3-кратному розміру відповідно до перебування в зоні ЧАЕС враховуючи розмір тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи;

- заробітної плати за роботу в зоні відчуження ЧАЕС обраховану із підвищеної до 25 відсотків тарифної ставки (посадового окладу) ;

- заробітної плати за роботу в зоні відчуження ЧАЕС обраховану враховуючи вихідні та святкові дні в подвійному розмірі;

- премії за роботу в зоні відчуження в період з 25.08.1986 року по 23.09.1986 року в розмірі 500,00 крб.;

- одноразової виплати за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення 50 мілізівертів в період з 25.08.1986 року по 23.09.1986 року офіцерам органів внутрішніх справ, у розмірі трьох місячних окладів грошового утримання по посаді і спеціальному званню, що становить 645 крб.;

- добових в сумі 105,00 крб., за харчування в сумі 85,50 крб.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що на його думку відповідач в супереч вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправно відмовив позивачу в перерахуванні заробітної плати та ненаданні йому довідки про грошове забезпечення за роботу в зоні відчуження за період з 25.08.1986 по 23.09.1986 з додаванням до її заробітку на основній роботі додатково коштів.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав суду письмовий відзив на позов у якому зазначив, що нарахування за роботу позивача в зоні відчуження здійснено у відповідності до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що відображено у довідці від 19.12.2017 №175.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 та перебуваючи на посаді старшого дільничного інспектора міліції Соснівського РВВС УВС Черкаського облвиконкому в звані лейтенанта міліції, брав участь в період з 25.08.1986 по 23.09.1986 у ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС.

Згідно довідки від 31.03.1992 №269, ОСОБА_1 в період з 25.08.1986 по 23.09.1986 отримав 14,18 бер дози радіаційного опромінення.

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо видачі йому довідки про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження м. Чорнобиля.

Відповідачем 13.12.2017 видано позивачу довідку №176 про заробітну плату для обчислення пенсії, згідно якої його заробітна плата, яка враховується при обчисленні пенсії складає 0,00484 грн.

Крім того, 19.12.2017 позивачу видано довідку №175, згідно якої заробітна плата за роботу в населених пунктах зони відчуження м. Чорнобиля позивача становить в розмірі 674,48 крб.; оплата за підвищеними посадовими окладами по зонах небезпеки за період з 25 по 31 серпня 1986 року в розмірі 99,40 крб. та за період з 01 по 23 вересня 1986 року в розмірі 337,18 крб.; заробітна плата (грошове утримання) за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, із якої визначається пенсія: - збережений середній заробіток за час перебування в населених пунктах зони відчуження м. Чорнобиля в розмірі 55,51 крб. (08/1986 тривалістю 7 днів), в розмірі 182,39 крб. (09/1986 тривалістю 23 дні); оплата праці за дні роботи (служби) в зоні відчуження в 1986-1990 роках в розмірі 99,40 крб. (08/1986 тривалістю 7 днів), в розмірі 337,18 крб. (08/1986 тривалістю 7 днів).

Також, листом ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 20.12.2017 №12/К-123 зазначила позивачу, що постанова ЦК КПРС від 07.05.1986 №524-156 передбачає виплату особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, що виконували службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС посадового окладу та окладу за спеціальним званням у подвійному розмірі. Разом з цим, окремим категоріям учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС було запроваджено більш високу оплату праці. Згідно з розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964 позивачу, як працівнику відрядженому до зони відчуження 2, виплачувалось грошове забезпечення у кратності 3 та зберігався середній заробіток по основному місцю роботи. При обчисленні середньої заробітної плати не враховуються одноразові виплати, які не носять систематичного характеру, а тому врахувати у довідці добові немає законних підстав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що згідно з вимогами постанови Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок від 10.06.1986 № 207-7 «Про оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища» надано право керівникам міністерств і відомств і заступникам провадити оплату праці працівників, зайнятих на ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, в передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964.

У свою чергу, розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964-рс «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» з метою прискорення робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції було: - надано право голові урядової комісії з ліквідації аварії виплачувати відзначившимся за виконання особливо важливих і відповідальних робіт в залежності від небезпеки їх проведення одноразової допомоги в розмірі до 1000 крб; - дозволено керівникам міністерств і відомств, що беруть участь у ліквідації аварії, за узгодженням з головою урядової комісії проводити у виняткових випадках оплату праці працівників, зайнятих на цих роботах у III зоні небезпеки, у п'ятикратному розмірі, порівняно з установленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у чотирикратному розмірі і в І зоні - у трикратному розмірі.

У тих випадках, коли працівник отримує гранично допустиму дозу радіації і у зв'язку з цим не допускається для подальшої роботи у вказаних зонах небезпеки, йому виплачується одноразова винагорода у розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового змісту за посадою і військовому або спеціальному званню, прапорщикам мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 крб.

Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 № 1031-рс порядок і розміри підвищеної оплати праці зазначеним розпорядженням поширюються на військовослужбовців, начальницький і рядовий склад органів внутрішніх справ, зайнятий на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Постанова Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05 червня 1986 року №665-195 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 відсоткової тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Пунктом 5 постанови Ради Міністрів СРСР і Всесоюзної центральної ради Профспілок від 05 червня 1986 року № 665-195 «Про умови оплати праці та матеріального забезпеченні працівників підприємств, організацій та установ, занятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища» та постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобігання забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Оплата роботи у зоні відчуження у святкові дні (частина друга статті 73) та у вихідні провадилась за правилами статті 107 КЗпП Української РСР за фактично відпрацьовані у святковий чи вихідний день години, із застосуванням показників кратності зокрема, відрядникам - за подвійними відрядними розцінками.

Згідно із положеннями статей 67, 68 КЗпП Української РСР загальним вихідним днем є неділя.

Відповідно до пункту 1 постанови ЦК КПРС Президії Верховної Ради СРСР (Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156, пунктів 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10 червня 1986 року №207-7 оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (наказ МВС СРСР від 11 травня 1986 року № 0130 та від 30 червня 1986 року №0189, вказівка МВС СРСР від 30 травня 1986 року № 35з).

За приписами абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 pоку №524-156 та на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 03 вересня 1986 pоку №1767 (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс) тарифні ставки і посадові оклади працівників, які виконували роботи в районах і на роботах з підвищеною радіоактивністю, підвищувалась до 15 відсотків. Дана постанова є єдиним нормативно-правовим актом, який регламентує порядок оплати праці, в тому числі військовослужбовців.

Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦПРС від 07 жовтня 1986 року №153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно з пунктом 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156, тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Відповідно до пункту 4 Постанови Всесоюзної центральної ради Профспілок від 05 червня 1986 року № 665-195 "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, занятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища", яке в подальшому втратило чинність на підставі Постанови Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1988 року № 491-106, встановлено максимальний розмір премії працівникам, які виконують роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища, до 60 відсотків, водночас граничний розмір такої премії не може перевищувати 400 крб.

За змістом листа Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29 жовтня 1992 року № 09-3751, № 1082/3к, № 13-412/308 вирішення грошових вимог осіб, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і зоні відчуження і їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись відповідно до чинного законодавства України. Зазначені витрати здійснюються за рахунок власних коштів підприємства (організації) і компенсації з державного бюджету не підлягають.

Як слідує з листа Мінсоцполітики від 09 червня 1995 року № 224/8.13 підприємства і організації в разі неправильної оплати праці в зоні відчуження повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

У статті 2 цього ж Закону встановлено, що основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.

Зі статті 3 Закону України «Про правонаступництво України», статей 67, 107 КЗпП Української PCP, постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05 червня 1986 року №665-195 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища», постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища», постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156 та розпорядження Ради Міністрів СРСР від 03 вересня 1986 року № 1767 (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс), постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року №153/10-43, листа Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29 жовтня 1992 року №09-3751, №1082/3к, №13-412/308, листа Мінсоцполітики від 09 червня 1995 року №224/8.13 слідує, що підприємствам було дозволено залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобігання забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі; оплата роботи у зоні відчуження у святкові дні та у вихідні провадилась за фактично відпрацьовані у святковий чи вихідний день години, із застосуванням показників кратності зокрема, відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; оплата за роботу у зонах небезпеки провадилася з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази; керівникам міністерств та відомств та їх заступникам було надано право проводити оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 № 964 та встановлено, що оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій і першої зонах небезпеки, проводиться відповідно до чотири-, три- або двократному розмірах, понад середньомісячної заробітної плати, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленого за основним місцем роботи; тарифні ставки і посадові оклади працівників, які виконували роботи в районах і на роботах з підвищеною радіоактивністю, підвищувалась до 15 відсотків; у випадку, коли робота в зоні відчуження була оплачена невірно, без врахування урядових рішень, передбачено було проведення перерахунку заробітної плати; підприємства і організації в разі неправильної оплати праці в зоні відчуження повинні були робити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Отже, з наведеного вбачається, що у довідці про заробітну плату від 19.12.2017 №175 відповідачем було враховано коефіцієнти, які не відповідають вищезазначеним законодавством вимогам, у зв'язку з чим дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку заробітної плати та видачі довідок про його грошове забезпечення за роботу в зоні відчуження за період з 25.08.1986 року по 23.09.1986 року є протиправними.

Розпорядженням Ради міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» від 17 травня 1986 року № 964-рс визначено, що у тих випадках, коли працівник отримує гранично допустиму дозу радіації і в зв'язку з цим не допускається для подальшої роботи в зазначених зонах небезпеки, йому виплачується одноразова винагорода у розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського та начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою та військовим чи спеціальним званням, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 руб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 руб.

Таким чином, за наведених обставин та враховуючи приписи вказаного Розпорядження позивачу належить до включення у довідку про грошове забезпечення на роботах в зоні відчуження одноразової грошової винагороди за переопромінення, у розмірі, що становить 500,00 руб.

Суд також враховує, що відповідно до статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Таким чином, грошові винагороди які носять разовий характер також включаються до розрахунку заробітної плати, у зв'язку з чим помилковим є посилання відповідача на вищевикладене, як на підставу для відмови у задоволенні даного адміністративного позову.

Згідно з частиною 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, визначений механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 7 Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додається, у тому числі, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 №122; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період надаються підприємствами, установами та організаціями за основним місцем роботи працівників або їх правонаступниками.

Таким чином, з метою належного виконання прийнятого судом рішення, уникнення будь-яких перешкод в отриманні позивачем вказаної довідки та відновлення його порушеного права, суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовної вимоги та зобов'язання ліквідаційну комісію управління МВС України в Черкаській області включити оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження Чорнобильська АЕС із 25.08.1986 по 23.09.1986 і нарахувати ОСОБА_1 недосплачену суму коштів відповідно до Постанови Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 7 травня 1986 року №524-156, Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964-рс, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006-рс, наказу МВС СРСР №0149 від 26.05.1986, постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради профспілок №207-7 від 10.06.1986 з урахуванням: заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС обраховану із підвищеної до 100% тарифної ставки (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання) та враховуючи підвищення грошового забезпечення збільшеного в два рази за виконання службових обов'язків в стані бойової готовності та в 3-кратному розміру відповідно до перебування в зоні Чорнобильської АЕС (враховуючи розмір тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи); - заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС обраховану із підвищеної до 25 відсотків тарифної ставки (посадового окладу); - заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС обраховану враховуючи вихідні та святкові дні в подвійному розмірі; - премії за роботу в зоні відчуження в період з 25.08.1986 по 23.09.1986 в розмірі 500,00 крб.; - одноразової виплати за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення 50 мілізівертів в період з 25.08.1986 по 23.09.1986 офіцерам органів внутрішніх справ, у розмірі трьох місячних окладів грошового утримання по посаді і спеціальному званню, що становить 645 крб.; - добових в сумі 105,00 крб.; - за харчування в сумі 85,50 крб.

У зв'язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Вимога позивача щодо встановлення судового контролю та зобов'язання ліквідаційної комісії управління МВС України в Черкаській області подати у 10-ти денний строк звіт про виконання судового рішення - не підлягає до задоволення, оскільки зобов'язання суб'єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду є правом, а не обов'язком суду, крім того, відсутні підстави вважати, що після набрання законної сили вказаного рішення суду відповідач по справі буде ухилятись від його виконання.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 6, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ліквідаційної комісії управління МВС України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку заробітної плати та видачі довідок про його грошове забезпечення за роботу в зоні відчуження за період з 25.08.1986 по 23.09.1986 з урахуванням: - заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС обраховану із підвищеної до 100% тарифної ставки (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання) та враховуючи підвищення грошового забезпечення збільшеного в два рази за виконання службових обов'язків в стані бойової готовності та в 3-кратному розміру відповідно до перебування в зоні Чорнобильської АЕС (враховуючи розмір тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи); - заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС обраховану із підвищеної до 25 відсотків тарифної ставки (посадового окладу); - заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС обраховану враховуючи вихідні та святкові дні в подвійному розмірі; - премії за роботу в зоні відчуження в період з 25.08.1986 по 23.09.1986 в розмірі 500,00 крб.; - одноразової виплати за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення 50 мілізівертів в період з 25.08.1986 по 23.09.1986 офіцерам органів внутрішніх справ, у розмірі трьох місячних окладів грошового утримання по посаді і спеціальному званню, що становить 645 крб.; - добових в сумі 105,00 крб.; - за харчування в сумі 85,50 крб.

Зобов'язати ліквідаційну комісію управління МВС України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок заробітної плати (грошового забезпечення) в зонах відчуження Чорнобильської АЕС за період з 25.08.1986 по 23.09.1986 та нарахувати ОСОБА_1 недоплачену суму коштів відповідно до Постанови Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 7 травня 1986 року №524-156, Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964-рс, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006-рс, наказу МВС СРСР №0149 від 26.05.1986, постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради профспілок №207-7 від 10.06.1986.

Зобов'язати ліквідаційну комісію управління МВС України в Черкаській області видати ОСОБА_1 довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) відповідно до додатку №1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-ІV, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та наказу Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 №644 за роботи (несення служби) в зоні відчуження Чорнобильської АЕС в період з 25.08.1986 по 23.09.1986 для обрахування пенсії, з урахуванням: заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС обраховану із підвищеної до 100% тарифної ставки (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання) та враховуючи підвищення грошового забезпечення збільшеного в два рази за виконання службових обов'язків в стані бойової готовності та в 3-кратному розміру відповідно до перебування в зоні Чорнобильської АЕС (враховуючи розмір тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи); - заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС обраховану із підвищеної до 25 відсотків тарифної ставки (посадового окладу); - заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС обраховану враховуючи вихідні та святкові дні в подвійному розмірі; - премії за роботу в зоні відчуження в період з 25.08.1986 по 23.09.1986 в розмірі 500,00 крб.; - одноразової виплати за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення 50 мілізівертів в період з 25.08.1986 по 23.09.1986 офіцерам органів внутрішніх справ, у розмірі трьох місячних окладів грошового утримання по посаді і спеціальному званню, що становить 645 крб.; - добових в сумі 105,00 крб.; - за харчування в сумі 85,50 крб.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш