Справа № 621/1931/17
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Овдієнко В.В.

16 січня 2018 р. Справа № 621/1931/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Донець Л.О. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання - Багмет А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, -

В с т а н о в и л а:

04 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (далі по тексту - відповідач, пенсійний орган, Зміївське ОУПФУ) від 06 липня 2017 року щодо відмови в призначенні йому пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; 2) зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести з дня звернення (з 04 липня 2017 року) виплату недоотриманого розміру пенсії.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 зазначив, що згідно даних його трудової книжки серії НОМЕР_1, з 25 червня 1996 року по 20 листопада 2014 року він працював на ВП «Ізюмська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» (назва підприємства змінювалася) на посаді монтера колії та чергового переїзду.

Відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

24 вересня 2015 року йому виповнилося 55 років та відповідно до даних трудової книжки серії НОМЕР_1, він має стаж роботи понад 30 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» до списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років передбачені такі професії і посади робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті: Бригадири магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій та штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; Електромонтери і електромеханіки контактної мережі магістральних залізниць; Кондуктори вантажних поїздів; Кочегари паровозів і парових кранів на залізничному ходу; Майстри (шляхові, мостові, тунельні) магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; Машиністи автомотрис і мотовозів; Машиністи і помічники машиністів паровозів і парових кранів на залізничному ходу; Машиністи і помічники машиністів тепловозів; Машиністи і помічники машиністів електровозів; Машиністи і помічники машиністів дизель-поїздів; Машиністи і помічники машиністів електропоїздів (секцій); Машиністи-інструктори локомотивних бригад; Механіки рефрижераторних поїздів (секцій); Монтери колії магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; Оглядачі вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; Оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; Поїзні диспетчери і старші поїзні диспетчери; Регулювальники швидкості руху вагонів; Ремонтники штучних споруд магістральних залізниць на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; Складачі поїздів; Слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; Чергові по станціях позакласних і 1 класу, зайняті прийманням відправленням і пропусканням поїздів на дільницях магістральних залізниць з особливо інтенсивним рухом; Чергові та оператори сортувальних гірок на станціях позакласних і 1 класу.

З його трудової книжки дійсно не вбачається, що він працював на зазначених вище посадах з інтенсивним чи особливо інтенсивним рухом поїздів.

З метою отримання довідки, що підтверджує стаж роботи, який необхідний для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», він 02 грудня 2016 року звернувся до начальника ВП «Ізюмська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» з відповідною заявою. У лютому 2017 року ним було отримано довідку № Д-01/04-08-164 щодо обліку фактичного розміру руху пасажирських поїздів в парах з 1992 року по 2012 рік (ділянка шляху: Основа-Букино). Також у лютому 2017 року ним було отримано ще одну довідку - № Д-01/04-08-155 щодо обліку фактичного розміру руху пасажирських/приміських та вантажних поїздів в парах за 2013/2014 роки (ділянка шляху: Жихор-Балаклія, Балаклія-Букіне).

05 червня 2017 року він звернувся до начальника служби статистики «Південна залізниця» з заявою, у якій просив надати: довідку про розмір руху поїздів (пасажирських, приміських, грузових) в парах згідно нормативного графіку руху поїздів на дільниці Жихор-Балаклія, Балаклія-Букіне з 1992 року по 2012 рік включно; довідку про розмір руху вантажних (грузових) поїздів в парах згідно нормативного графіку руху поїздів на дільниці Основа-Букино з 1992 року по 2016 рік включно; направити йому галузевий нормативний документ Укрзалізниці або будь-який визначений підприємством документ, що регулював порядок визначення інтенсивності руху поїздів на дільниці Жихор-Балаклія, Балаклія-Букіне з 1992 року по 2012 рік включно.

У відповідь на заяву отримав відповідь № НЮ-26/171 від 14 червня 2017 року про відмову в наданні запитуваної інформації, оскільки на теперішній час неможливо встановити фактичні розміри руху поїздів на вказаних ділянках.

Від підприємства ним також отримано довідку № НЧ-01-05/1383 від 18 серпня 2015 року з визначенням даних про інтенсивність вантажного руху по дільницях за період з 1992 року по 2014 рік.

З отриманими документами, він 04 липня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою № 767/73 про призначення йому пенсії за вислугу років, як працівнику локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті, на яку у серпні 2017 року отримано відповідь з посиланням на відмову у призначенні відповідної пенсії.

Позивач ОСОБА_1 вважає рішення відповідача про відмову в призначенні йому пенсії за вислугу років протиправним, оскільки він вичерпав можливість отримання від підприємства де працював інші довідки, які б влаштували пенсійний орган.

Позивач зазначає, що дані його трудової книжки серії НОМЕР_2 підтверджують документально факт його роботи у ВП «Ізюмська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» з 25 червня 1996 року по 20 листопада 2014 року на посаді монтера колії та чергового переїзду, але відповідачем протиправно не визнається пільговий стаж 12 років 6 місяців роботи, виходячи з даних його трудової книжки серії НОМЕР_2. 24 вересня 2015 року йому виповнилося 55 років та, згідно даних трудової книжки серії НОМЕР_2, має стаж роботи понад 30 років.

Позивач зазначає, що спростувати або підтвердити особливо інтенсивний рух поїздів під час його роботи на посаді "Черговий по переїзду" - можливості не має.

У даному випадку ним оскаржується відмова відповідача в частині не зарахування стажу під час роботи на посаді "Монтер колії" на дільницях з інтенсивним рухом поїздів з 25 червня 1996 року по 03 серпня 2011 року.

Згідно довідки № Д-01/04-08-644 щодо обліку фактичного розміру руху пасажирських поїздів в парах з 1992 року по 2012 рік (ділянка шляху: Основа-Букино) в середньому за добу здійснювався рух пасажирських поїздів у 1996 році - 38 поїздів, у 1997 році - 31 поїзд, у 1992 році - 30 поїздів, у 1999 році - 26 поїздів, у 2000 році - 30 поїздів, у 2001 році - 28 поїздів, у 2002 році - 27 поїздів, у 2003 році - 28 поїздів, у 2004 році - 29 поїздів, у 2005 році - 32 поїзди, у 2006 році - 36 поїздів, у 2007 році - 34 поїзди, у 2008 році - 33 поїзди, у 2009 році - 33 поїзди, у 2010 році - 31 поїзд, у 2011 році - 35 поїздів. Таким чином, з вказаної довідки розрахував, що в середньому за добу з 1996 року по 2011 рік здійснювався рух пасажирських поїздів на ділянці шляху Основа-Букино 31,375 поїзд (501 пасажирський поїзд / 16 років).

Згідно довідки № НЧ-01-05/1383 щодо інтенсивності розміру руху вантажних поїздів в парах з 1992 року по 2012 рік (ділянка шляху: Безлюдівка-Букино) в середньому за добу здійснювався рух вантажних (грузових) поїздів у 1996 році 21,2 поїздів, у 1997 році 16,2 поїзд, у 1998 році 16,5 поїздів, у 1999 році - 16 поїздів, у 2000 році - 15 поїздів, у 2001 році 15,6 поїздів, у 2002 році 19,2 поїздів, у 2003 році 31,5 поїздів, у 2004 році 25,1 поїздів, у 2005 році 21,7 поїзди, у 2006 році 21,5 поїздів, у 2007 році 23,6 поїзди, у 2008 році - 23 поїзди, у 2009 році 19,4 поїзди, у 2010 році - 21 поїзд, у 2011 році - 23,5 поїздів. Таким чином, з вказаної довідки розрахував, що в середньому за добу з 1996 року по 2011 рік здійснювався рух вантажних поїздів на ділянці шляху Безлюдівка-Букино 20,65 поїзд (330 вантажний поїзд / 16 років).

Тобто, загальна кількість вантажних та пасажирських поїздів в середньому за добу з 1996 року по 2011 рік на ділянці шляху Безлюдівка-Букино становила 52,025 поїзди (31,375 поїзд пасажирський поїзд + 20,65 вантажний поїзд). Така кількість поїздів достатня навіть і без врахування електропотягів, спецпоїздів та поїздів ремонтних бригад.

Згідно правил технічної експлуатації залізниць України, що затверджені наказом № 411 від 20 грудня 1996 року Міністерства транспорту України та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 25 лютого 1997 року за № 50/1854 - інтенсивний рух поїздів це розміри руху пасажирських та вантажних поїздів (у сумі) за графіком на двоколійних ділянках більше 50 пар і одноколійних - більше 24 пар на добу.

Ще однією ознакою протиправності оскаржуваного ним рішення є та обставина, що відповідач вимагає від нього документи, які відсутні навіть на підприємстві, де він працював, хоча наданих ним відповідачу довідок та документів, на його погляд, достатньо для того, щоб у сукупному аналізі дійти до висновку про те, що він працював на посаді монтер колії на дільниці з інтенсивним рухом поїздів (більше 50 пар).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що 04 липня 2017 року позивач ОСОБА_1 дійсно звернувся до Зміївського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років, як працівник локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені.

До заяви позивач надав: трудову книжку серія НОМЕР_1; копію довідки зі служби статистики Південної залізниці про інтенсивність вантажного руху по дільницях від 18 серпня 2015 року № НЧ-01-05/1383 та копію довідки зі служби перевезень Південної залізниці від 05 червня 2014 року за № Д-д-01/04-08/644.

Відповідно трудової книжки позивач працював у відокремленому підрозділі Ізюмська дистанція колії державного підприємства «Південна залізниця» з 25 червня 1996 року по 03 серпня 2011 року монтером колії 2 розряду 4 лінійної дільниці, з 04 серпня 2011 року по 20 листопада 2014 року переведено черговим по переїзду 1 лінійного відділення.

Відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року.

Відповідно даного Списку право на пенсію за вислугу років мають, зокрема: - монтери колії магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; - чергові на станціях позакласних і 1 класу, зайнятті прийманням, відправленням і пропусканням поїздів на дільницях магістральних залізниць з особливо інтенсивним рухом; чергові та оператори сортувальних гірок на станціях позакласних і 1 класу.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (Додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, первинні документи на час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Оскільки при зверненні за призначенням пенсії за вислугу років, як працівник локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені, позивач ОСОБА_1 не надав з відокремленого підрозділу «Ізюмська дистанція колії державного підприємства «Південна залізниця» довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 637, у пенсійного органу відсутні підстави для призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідач також зазначає, що в матеріалах справи є посилання позивача на лист від РФ «Південна залізниця» № П45-00-03/2100 від 24 листопада 2016 року щодо видачі довідки про стаж роботи, необхідний для призначення пенсії з зазначенням інтенсивності руху поїздів, яким позивача було повідомлено, що «під час вашої роботи, згідно статистичних даних, потрібної інтенсивності руху не було. Надати довідку неможливо».

У зв'язку з чим, рішенням від 06 липня 2017 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При прийняте рішення позивач повідомлений листами від 12 липня 2017 року № 2570-02/50 та від 09 серпня 2017 року № 3279-02/50.

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Проаналізувавши інформацію, що мається в наданих до пенсійного органу позивачем ОСОБА_1 довідках, суд дійшов висновку, що за період роботи позивача на посаді монтер колії з поточного утримання колії 3 розряду 4 околотку (з інтенсивним рухом поїздів) з 25 червня 1996 року по 04 серпня 2011 року протягом 1997-2002 років (шість років) інтенсивність руху пасажирських та вантажних поїздів складала менше ніж 50 поїздів на добу. Внаслідок цього, стаж роботи позивача ОСОБА_1 з 01 січня 1997 року по 31 грудня 2002 року на посаді монтера колії 2 розряду на 4 лінійній ділянці (в подальшому монтер колії з поточного утримання колії 3 розряду 4 околотку) не має зараховуватися до стажу, який надає право для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким просить задовольнити його позовні вимоги.

Скаржник зазначає про хибність розрахунків, проведених судом, оскільки 31,375 пасажирських поїздів + 20,65 вантажних поїздів становить 52,025 поїздки пасажирських та вантажних поїздів в середньому за добу з 1996 року по 2011 рік.

Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що ще однією ознакою протиправності оскаржуваного рішення є та обставина, що відповідач вимагав документи, які відсутні навіть на підприємстві, а відповідно до положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Пунктом 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар'єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583 затверджений Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, за яким право на пенсію за вислугу років визначається за особами, що займали посади монтера колії магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів.

Правилами технічної експлуатації залізниць України, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 20 грудня 1996 року № 411, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 лютого 1997 року за N 50/1854, передбачено, що інтенсивний рух поїздів це розміри руху пасажирських та вантажних поїздів (у сумі) за графіком на двоколійних ділянках більше 50 пар і одноколійних - більше 24 пар на добу.

Зі змісту трудової книжки позивача ОСОБА_1 вбачається, що в ній наявні записи про роботу з 25 червня 1996 року по 04 серпня 2011 року на посаді монтера колії 2 розряду на 4 лінійній ділянці, та в подальшому вказана посада була перейменована - монтер колії з поточного утримання колії 3 розряду 4 околотку. (а. с. 14-15).

Відповідно до довідки регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» № НЮ-26/171 від 14 червня 2017 року, встановити фактичні розміри руху поїздів на ділянках «Основа-Букино» та «Безлюдівка-Букине» на теперішній час неможливо, оскільки Переліком документів, що утворюються у виробничій та науково-технічній діяльності Державної адміністрації залізничного транспорту України та підпорядкованих їй підприємств, установ і організацій, із зазначенням строків зберігання документів (затверджений Головою Державного комітету архівів України 16 квітня 2009 року та наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 09 червня 2009 року. № 337-Ц) визначено, що строк зберігання графіків виконаного руху поїздів в Управлінні залізниці (стаття № 87 Переліку) і журналів руху поїздів і локомотивів на станціях (стаття №111 Переліку) складає один рік. (а. с. 25).

Відповідно до даних довідки Служби перевезень Південної залізниці № Д-д-01/04-08/644 від 05 червня 2014 року про рух пасажирських поїздів в період з 1992 року по 2012 рік на ділянці «Основа-Букино» вбачається наступна інтенсивність руху за період роботи позивача: у 1996 році - 38 поїздів; у 1997 році - 31 поїзд; у 1998 році - 30 поїздів; у 1999 році - 26 поїздів; у 2000 році - 30 поїздів; у 2001 році - 28 поїздів; у 2002 році - 27 поїздів; у 2003 році - 28 поїздів; у 2004 році - 29 поїздів; у 2005 році - 32 поїзди; у 2006 році - 36 поїздів; у 2007 році - 34 поїзди; у 2008 році - 33 поїзди; у 2009 році - 33 поїзди; у 2010 році - 31 поїзд; у 2011 році - 35 поїздів. (а. с. 18).

Згідно даних довідки служби статистики Південної Залізниці № НЧ-01-05/1383 від 18 серпня 2015 року щодо інтенсивності вантажного руху по дільниці «Безлюдівка-Букине» в період з 1992 року по 2014 рік вбачається, що за період роботи позивача ОСОБА_1 була наступна інтенсивність руху: у 1996 році - 21,2 поїздів; у 1997 році - 16,2 поїздів; у 1998 році - 16,5 поїздів; у 1999 році - 16 поїздів; у 2000 році - 15 поїздів; у 2001 році - 15,6 поїздів; у 2002 році - 19,2 поїздів; у 2003 році - 31,5 поїздів; у 2004 році - 25,1 поїздів; у 2005 році - 21,7 поїздів; у 2006 році - 21,5 поїздів; у 2007 році - 23,6 поїздів; у 2008 році - 23 поїзди; у 2009 році - 19,4 поїздів; у 2010 році - 21 поїзд; у 2011 році - 23,5 поїздів. (а. с. 26).

Колегія суддів зауважує, що на підставі зазначених відомостей позивачем ОСОБА_1 зроблено розрахунок загальної середньодобової кількості вантажних та пасажирських поїздів за період з 1996 року по 2011 рік шляхом визначення середнього арифметичного усіх наведених показників у наслідок якого отримано результат - 52,025 поїздів.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості вимог позивача ОСОБА_1, колегія суддів зазначає, що інтенсивність руху, це величина, нерівномірна і в просторі, і в часі.

Виходячи із визначення Правилами технічної експлуатації залізниць України поняття «інтенсивний рух» та даних, визначених в довідках, що надавалися позивачем ОСОБА_1 до пенсійного органу, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що у період роботи позивача з 25 червня 1996 року по 04 серпня 2011 року на посаді монтера колії 2 розряду на 4 лінійній ділянці (в подальшому монтер колії з поточного утримання колії 3 розряду 4 околотку) була наступна інтенсивність руху пасажирських та вантажних поїздів (у сумі) за графіком поїздів: у 1996 році - 59,2 поїздів; у 1997 році - 47,2 поїздів; у 1998 році - 46,5 поїздів; у 1999 році - 42 поїзди; у 2000 році - 45 поїздів; у 2001 році - 43,6 поїзди; у 2002 році - 46,2 поїздів; у 2003 році - 59,5 поїздів; у 2004 році - 54,1 поїздів; у 2005 році - 53,7 поїздів; у 2006 році - 57,5 поїздів; у 2007 році - 57,6 поїздів; у 2008 році - 56 поїздів; у 2009 році - 52,4 поїздів; у 2010 році - 52 поїзди; у 2011 році - 58,5 поїздів. (а. с. 18, 26).

Отже, у зазначений період, а саме у 1997 році, у 1998 році, у 1999 році, у 2000 році, у 2001 році та у 2002 році інтенсивність руху пасажирських та вантажних поїздів на ділянках, де працював позивач, складала менше ніж 50 поїздів на добу. Внаслідок чого, відсутні підстави для зарахування стажу роботи позивача ОСОБА_1 у період з 01 січня 1997 року по 31 грудня 2002 року на посаді монтера колії 2 розряду на 4 лінійній ділянці (в подальшому монтер колії з поточного утримання колії 3 розряду 4 околотку) до стажу, який надає право для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суд - без змін, якщо визначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За приписами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша статті 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга статті 308).

Колегія суддів зазначає, що інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

Відповідно до положень частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З підстав, встановлених частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового процесу 16 січня 2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись статтями 126, 139, 229, 292, 293, 308-310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Зміївського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її оголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець О.М. Мінаєва
Постанова у повному обсязі складена і підписана 26 січня 2018 року.