Справа № 678/1002/17
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 678/1002/17

Головуючий у 1-й інстанції: Лазаренко А.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

25 січня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2017 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної служби Управління патрульної служби м.Хмельницький, в якому просив змінити постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР №199587 від 09.09.2017 року, призначити більш м'яке покарання та обмежитись усним зауваженням.

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2017 року постанову від 09.09.2017 року серії БР №199587 скасовано та постановлено нову постанову: на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності по ст.121 ч.1 КУпАП, обмежено усним зауваженням та провадження у адміністративній справі закрито.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

22.01.2018 року до суду надійшла заява від позивача про розгляд справи у його відсутність.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду - скасувати, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 09 вересня 2017 року інспектором роти №2 управління патрульної поліції в м. Хмельницького лейтенантом поліції винесено постанову серії БР №199587 про накладення адміністративного стягнення в розмірі 340 грн.

Згідно вказаної постанови, 09.09.2017 року позивач керував автомобілем «Volkswagen Cadet» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом, на якому не працювали зовнішні світлові прилади, чим порушив п. 31.4.3 «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позивач, не погоджуючись з винесеною постановою, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав та доказів, що дають можливість суду відповідно до ст. 22 КУпАП визнати правопорушення малозначним та обмежитись відносно позивача усним зауваженням.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Із змісту п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» вбачається, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 31.1 Правил дорожнього руху технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.4.3 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Матеріалами справи підтверджується, зокрема відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції, позивач в темну пору доби керував транспортним засобом з причепом, у якого не працювали зовнішні світлові прилади, чим порушив п. 31.4.3 «а» ПДР.

Статтею 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність у випадку керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Виходячи із обставин встановлених судом, вина позивача у вчиненні даного правопорушення повністю доведена, і не заперечується ним самим, проте позивач просить призначити більш м'яке покарання та обмежитись усним зауваженням.

Однак, приймаючи рішення про скасування постанови відповідача в частині накладення адміністративного штрафу та звільнення позивача від адміністративної відповідальності, у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку виходячи з такого.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Частиною 2 статті 33 КУпАП зі змінами, внесеними згідно із Законом № 596-VIII від 14.07.2015 встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Проте, цими нормами не передбачено визначення малозначності адміністративного правопорушення як підстави звільнення від відповідальності та не встановлено порядок застосування такого звільнення. Більше того, законодавство не містить переліку чи ознак малозначності правопорушення.

Таким чином, колегія суддів не бере до уваги доводи позивача щодо малозначності вчиненого правопорушення, з огляду на вчинення правопорушення вперше, що позивач є учасником бойових дій - афганцем та на скрутне матеріальне становище, оскільки дані обставини не визначають правопорушення як малозначне.

Щодо висновку суду першої інстанції про звільнення порушника від адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку, що на момент прийняття постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2017 року до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративне правопорушення.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач при винесенні постанови від 09.09.2017 року серії БР №199587 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та накладенні адміністративних стягнень у виді штрафу в розмірі 340 грн., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тому прийнята постанова підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 310, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому задовольнити повністю.

Постанову Летичівського районного суду Хмельницької області 20 листопада 2017 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 325 КАС України та згідно ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Загороднюк А.Г.