Справа № 818/1930/17
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 січня 2018 р. Справа № 818/1930/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Суми заяву адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича (далі - відповідач, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ "Банк Михайлівський" Волков О.Ю.), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у невключенні даних про ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по Договору банківського вкладу "Суперкапітал" (інвестиційний) (з виплатою процентів щомісячно) №980-019-000213136 від 30.03.2016 на суму 30000 грн.;

- зобов'язати відповідача включити дані про ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по Договору банківського вкладу "Суперкапітал" (інвестиційний)(з виплатою процентів щомісячно) №980-019-000213136 від 30.03.2016 на суму 30000 грн. та подати вказаний перелік до Виконавчої дирекції Фонду для затвердження у реєстрі відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

20.12.2017 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.28а), у зв'язку з пропуском встановленого частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав у серпні 2016 року, коли представник ПАТ "Банк Михайлівський" листами повідомив ОСОБА_1 про нікчемність переказу коштів. При цьому, як зазначає представник відповідача у своєму клопотанні, доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду ні позовна заява, ні додані до неї матеріали, не містять.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, фіксування судового засідання по справі не проводилось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи приписи вказаної норми, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов'язується, з одного боку, з об'єктивним моментом, тобто порушенням суб'єктивного права, а з іншого боку - із суб'єктивним моментом, тобто коли особа, яка звертається до суду, дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо позивач доведе, що йому стало відомо про порушення свого права пізніше, перевага повинна надаватись суб'єктивному моменту.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 29.11.2016 позивач звернувся до ПАТ "Банк Михайлівський" з заявою, в якій просив включити інформацію про нього до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та провести виплати відшкодування коштів у розмірі 30000грн., оскільки вважає, що він прирівняний до вкладника, який має право на відшкодування коштів відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (а.с.21).

На вказане звернення позивач від ПАТ "Банк Михайлівський" отримав відповідь від 12.06.2017р. № ЗГ1/20611 (а.с.22), яким позивача повідомлено, що передумовою включення фізичної особи до загального реєстру вкладників, та прирівняння її коштів до вкладу, є укладання договору з небанківською фінансовою установою, через ПАТ "Банк Михайлівський", як повіреного.

Крім цього, за результатами аналізу поданих ОСОБА_1 документів визначено, що договір №980-019-000213136 від 30.03.2016 укладено позивачем безпосередньо з ТОВ "Кредитно-Інвестиційний центр", без участі ПАТ "Банк Михайлівський" як повіреного. Отже, як зазначено у відповіді, договір №980-019-000213136 від 30.03.2016 не відповідає вимогам Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживанням у сфері банківських та інших фінансових послуг" за своїм суб'єктним складом, а тому, відсутні правові підстави для включення інформації про ОСОБА_1 до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Таким чином, про порушення своїх прав позивач дізнався з моменту коли йому надійшов лист від ПАТ "Банк Михайлівський" від 12.06.2017 №ЗГ/20611 (а.с.22), що вбачається з відбитку штемпеля на конверті (а.с.82). Зі змісту цього листа ОСОБА_1 і дізнався про те, що йому відмовлено у включенні інформації про позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При, цьому позовну заяву було подано до суду 05.12.2017 (а.с.4), про що свідчить дата на штемпелі суду на першому аркуші позову, тобто в межах передбаченого законом шестимісячного строку.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).

У рішенні у справі "Белле проти Франції" від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

З огляду на наведене, суд визнає, що позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду, а тому вважає за необхідне у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду відмовити.

Керуючись, ст.ст. 123, 240, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі № 818/1930/17 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя О.М. Кунець