Справа № 820/2982/17
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 січня 2018 р. № 820/2982/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В., суддів - Панченко О.В., Старосєльцева О.В.,

при секретарі судового засідання - Андрущенко Д.В.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 та представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України
про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі по тексту - відповідач, Мінекономрозвитку) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати висновок № 4314/ЗА/17 від 22.02.2017 року, затверджений Державною службою інтелектуальної власності України, який набув статусу рішення про відмову у видачі патенту за заявкою ОСОБА_1 № а 2014 13802 протиправним і скасувати його та зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повторно розглянути заявку ОСОБА_1 № а 2014 13802 "Сухе пальне".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" про визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії в частині зобов'язання Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" України провести нову кваліфікаційну експертизу на відповідність заявленого винаходу, за заявкою ОСОБА_1 № а 2014 13802 "Сухе пальне", умовам патентоздатності закрито.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що у 2014 році він звернувся до Державної служби інтелектуальної власності України із заявкою № а 2014 13802 на видачу патенту на винахід «Сухе пальне». За результатами проведення формальної експертизи Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» прийшло до висновку, що заявка ОСОБА_1 на видачу патенту на винахід «Сухе пальне» визнана такою, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» та прийнято рішення про можливість проведення кваліфікаційної експертизи. Проте, під час проведення кваліфікаційної експертизи Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» прийшло до попереднього висновку, що заявка № а 2014 13802 не відповідає вимогам умовам патентоздатності, після чого, ОСОБА_1 до державного підприємства була надана мотивована відповідь та скориговано формулу заявки на винахід, скоригований опис патенту, скоригований реферат.

Однак, 01.03.2017 року позивачем було отримано висновок № 4314/ЗА/17 про відмову у видачі патенту на винахід за заявкою № а 2014 13802, що складений Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» та затверджений Державною службою інтелектуальної власності 22.02.2017 року.

Позивач вважає, що висновок № 4314/ЗА/17 про відмову у видачі патенту на винахід за заявкою № а 2014 13802, складений Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» та затверджений Державною службою інтелектуальної власності 22.02.2017 року, який набув статусу рішення про відмову у видачі патенту є протиправним, через те, що при проведенні кваліфікаційної експертизи Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» не враховано, що у формулі винаходу наданого позивачем один з множників, має вигляд (1,27 ? 1,42) і даний знак означає граничні значення (діапазон), а не математичний знак ділення, який був використаний особами, що проводили кваліфікаційну експертизу. Тому обидві частини формули винаходу є рівними, формула має фізичний зміст, а сам винахід відповідає такому критерію патентоздатності як новизна.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача - Міністерства економічного розвитку і торгівлі України у судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки суд не повідомляв

Представником відповідача подані до суду заперечення проти позову, згідно із якими відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволені, з тих підстав, що рішення ДСІВ прийняте у межах повноважень, визначених чинним законодавством, а повноваження використано з метою, з якою вони надані.

Також зазначено, що під час проведення експертизи заявки № а 201413802 на видачу патенту на винахід «Сухе пальне» ДСІВ не порушила жодної з вимог законодавства України, діяла у відповідності з принципами, встановленими ст. 19 Конституції України, а саме: на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Законом.

У судовому засіданні позивачем заявлено клопотання про проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності, яку було задоволено, про що судом 03.10.2017 року постановлено відповідну ухвалу. Разом з тим, листом за № 19225-17 від 07.11.2017 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз було повідомлено, про те, що експертів, які б могли провести дану експертизу в установі не має.

У судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про приєднання до матеріалів адміністративної справи висновку експерта за результатами проведення експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 10.01.2018 р. та висновку експерта за результатами проведення експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 17.01.2018 р., яке було судом задоволено (п. 2 ч. 3 ст. 246 КАСУ).

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази суд приходить до наступних висновків.

22.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Державної служби інтелектуальної власності України із заявою № а 2014 13802 про видачу патенту України на винахід «Сухе пальне», додавши до заяви опис винаходу, формулу винаходу, креслення, реферат, документ про сплату збору за подання заявки, що підтверджується копією заяви про видачу патенту ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 9-23).

За результатами формальної експертизи заявка визнана такою, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі в редакції від 01.06.2000 р. № 1771-ІІІ і прийнято рішення про можливість проведення кваліфікаційної експертизи заявки на видачу патенту на винахід, що підтверджується копією повідомлення про завершення формальної експертизи за заявкою на винахід № 4238/ЗА/15 від 25.02.2015 року Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (т. 1, а.с. 24).

Згідно повідомлення від 06.04.2015 року № 7299/ЗА/15 ДП «Український інститут промислової власності» заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки в заявці на винахід, що не є очевидною чи технічною від 27.03.2015 року задоволено (а.с. 11).

21.09.2015 року Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» складено попередній висновок кваліфікаційної експертизи № 19903/ЗА/15 від 21.09.2015 року за заявкою ОСОБА_1 № а 2014 13802, відповідно до якого заявлений винахід не відповідає умовам патентоздатності, визначеним для нього ч. 1 ст. 7 Закону: за формулою винаходу не має новизни (т. 1, а.с. 25-27).

Також судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем надано копії мотивованої відповіді на попередній висновок кваліфікаційної експертизи від 21.09.2015 року за № 19903/ЗА/15 разом із скоригованою формулою заявки на винахід, скоригованим описом патенту, скоригованим рефератом, які згідно із поясненнями позивача були надіслані на адресу Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності». Ці обставини не заперечувались учасниками справи (т. 1, а.с. 28-50).

22.02.2017 року Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» складено остаточний висновок № 4314/ЗА/17 про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи, що затверджений 22.02.2017 року Державною службою інтелектуальної власності України 22.02.2017 року, який набув статусу рішення про відмову у видачі патенту за заявкою ОСОБА_1 № а 2014 13802. (т. 1, а.с. 51-53).

З останнього абзацу п. 2 висновку № 4314/ЗА/17 від 22.02.2017 року вбачається, що розмірність лівої частини формули (залежності) (p = (1,27 : 1,42) [1- 0,077Сг(1+Сг)] дорівнює МL-3 , а права частина є безрозмірною величиною ( її розмірність дорівнює 1). Тобто розмірності правої і лівої частини формули (залежності) не дорівнюють одна одній (МL-3 ? 1). Тому наведена формула не має фізичного змісту і не виражає залежності між фізичними величинами, через що відповідач дійшов висновку про невідповідність винаходу умовам патентоздатності, визначеним для нього ч. 1 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі»: за формулою винаходу не є новим.

Крім того у п. 3 остаточного висновку «Перевірка новизни винаходу згідно з ч. 3 ст. 7 Закону та відповідно до п. 6.5.2. Правил розгляду» враховуючи зауваження п. 2 висновку № 4314/ЗА/17 від 22.02.2017 року, стосовно того, що формула не має фізичного змісту, сукупність ознак заявленого винаходу співпадає із сукупністю ознак протиставленого документа UA 25198 U, то можна вважати встановленим те, що заявлений винахід як за первинною, так і за зміненою формулами винаходу, є частиною рівня техніки і не відповідає критерію патентоздатності «новизна», згідно з ч. 3 ст. 7 Закону.

Статтею 1 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» встановлено, що установа - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності.

Згідно із ч. 1 ст. 3 «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі», установа забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони прав на винаходи і корисні моделі, для чого: організовує приймання заявок, проведення їх експертизи, приймає рішення щодо них; видає патенти на винаходи і корисні моделі, забезпечує їх державну реєстрацію.

Патент на винахід - різновид патенту, що видається за результатами кваліфікаційної експертизи заявки на винахід.

Державна служба інтелектуальної власності України, на момент затвердження остаточного висновку експертизи, діяла на підставі Положення про Державну службу інтелектуальної власності України, затвердженого постановою КМ України від 19.11.2014 р № 658, згідно п. 4 якої Державна служба відповідно до покладених на неї завдань організовує в установленому порядку експертизу об'єктів права інтелектуальної власності, видає патенти/свідоцтва на об'єкти права інтелектуальної власності.

Зазначене Положення втратило чинність згідно Постанови КМ України від 11.05.2017 р. № 320 "Питання Міністерства економічного розвитку і торгівлі".

Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України № 320 від 11.05.2017 року «Питання Міністерства економічного розвитку і торгівлі», Кабінет Міністрів України постановив погодитися з пропозицією Міністерства економічного розвитку і торгівлі щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Міністерство постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 585 «Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності» функцій і повноважень Державної служби інтелектуальної власності, що ліквідується.

Пунктом 2 Постанови КМУ № 585 від 23.08.2016 року, Міністерство економічного розвитку і торгівлі є правонаступником Державної служби інтелектуальної власності, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності; та Державна служба інтелектуальної власності продовжує здійснювати повноваження та функції з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності до набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення зазначених повноважень та функцій Міністерством економічного розвитку і торгівлі.

Враховуючи, що дана постанова набула чинності 18.05.2017 року, правонаступником Державної служби інтелектуальної власності України є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, тому позов подано до належного відповідача.

Так пп. 47-1 - 47-4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого Постановою КМ України від 20.08.2014 р. № 459 "Питання Міністерства економічного розвитку і торгівлі", з урахуванням змін та доповнень, передбачено, що міністерство організовує в установленому порядку проведення експертизи заявок на об'єкти права інтелектуальної власності, видає патенти/свідоцтва на об'єкти права інтелектуальної власності; здійснює державну реєстрацію об'єктів права інтелектуальної власності, проводить реєстрацію договорів про передачу прав на об'єкти права інтелектуальної власності, що охороняються на території України, ліцензійних договорів; визначає уповноважені заклади для проведення експертизи заявок на об'єкти права інтелектуальної власності та доручає їм проведення такої експертизи; веде державні реєстри об'єктів права інтелектуальної власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» винахід відповідає умовам патентоздатності, якщо він є новим, має винахідницький рівень і є промислово придатним.

Винахід (корисна модель) визнається новим, якщо він не є частиною рівня техніки. Об'єкти, що є частиною рівня техніки, для визначення новизни винаходу повинні враховуватися лише окремо.

Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету.

Рівень техніки включає також зміст будь-якої заявки на видачу в Україні патенту (у тому числі міжнародної заявки, в якій зазначена Україна) у тій редакції, в якій цю заявку було подано спочатку, за умови, що дата її подання (а якщо заявлено пріоритет,

то дата пріоритету) передує тій даті, яка зазначена у частині четвертій цієї статті, і що вона була опублікована на цю дату чи після цієї дати.

Згідно абзацу п'ятого пункту 1.2 Правил складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки від 22.01.2001 р. № 22 (далі по тексту - Правила №22) заявка - сукупність документів, необхідних для видачі Установою патенту України на винахід чи патенту України на корисну модель.

Пунктом 3.1. Правил №22 встановлено склад заявки. Так, заявка повинна містити: заяву про видачу патенту України на винахід (корисну модель); опис винаходу (корисної моделі); формулу винаходу (корисної моделі); креслення (якщо на них є посилання в описі); реферат.

В описі, формулі і рефераті винаходу (корисної моделі) можуть бути використані математичні вирази (формули) і символи. Форма подання математичного виразу не регламентується (п. 3.5. Правил).

Пунктом 4.3. Правил №22 зазначено, що у формулі, описі, рефераті і пояснювальних матеріалах до опису використовують, як правило, стандартизовані терміни і скорочення, а за їх відсутності - загальновживані в науковій і технічній літературі.

Пунктами 7.1.1. - 7.1.3. розділу 7 Правил №22 встановлено, що формула винаходу (корисної моделі) призначена для визначення обсягу правової охорони, яка надається патентом. Формула винаходу (корисної моделі) повинна виражати його (її) суть і викладатися ясно та стисло. Формула винаходу (корисної моделі) визнається такою, що виражає суть винаходу (корисної моделі), якщо вона містить сукупність його (її) суттєвих ознак, достатню для досягнення зазначеного заявником технічного результату.

Згідно поданої позивачем до заявки формули винаходу сухе пальне виконано зі щільністю, яка визначається залежністю p = (1,27 ? 1,42) [1- 0,077Сг(1+Сг)], г . см -3, де: p - щільність сухого пального, г . см -3; Сг - масова частина гексаметилентетраміну в сухому пальному.

Згідно п. 6.1. Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель , затверджених наказом Міністерство освіти і науки від 15.03.2002 р. № 197 (далі по тексту - Правила № 197), зміст кваліфікаційної експертизи полягає в тому, що кваліфікаційна експертиза (експертиза по суті) - експертиза, що встановлює відповідність заявленого винаходу умовам патентоздатності (новизні, винахідницькому рівню, промисловій придатності) і проводиться відповідно до статті 16 Закону. Під час проведення кваліфікаційної експертизи перевіряють, зокрема, формулу винаходу відповідно до пункту 6.4 цих Правил.

У пп. 6.4.1., та пп. 6.4.2. п. 6.4. Правил № 197 формулу винаходу розглядають з урахуванням змін, унесених заявником. При перевірці формули винаходу визначають наявність у ній суттєвих ознак заявленого об'єкта, сукупність яких є достатньою для досягнення зазначеного заявником технічного результату.

При цьому, як вбачається з остаточного висновку про невідповідність винаходу умовам пантентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи від 22.02.2017 року, а саме - останнього абзацу п. 2, визначаючи невідповідність розмірності лівої частини формули (залежності) правій була взята до уваги формула, яка не заявлялася позивачем, а саме: p = (1,27 : 1,42) [1- 0,077Сг(1+Сг)], замість: p = (1,27 ? 1,42) [1- 0,077Сг(1+Сг)], г . см -3 .

Таким чином, математичний знак «:», замість вказаного у заявленій позивачем формулі «?», дійсно міг призвести до нерівності сторін формули, що призвело, на думку колегії суддів, до помилкового висновку, зробленого Укрпатентом в остаточному висновку від 22.02.2017 року по заявці ОСОБА_1 № а 2014 13802.

Крім того, суд зазначає, що обставини нерівності сторін формули не може слугувати для висновку про відсутність новизни у винаході, як про це вказано в остаточному висновку, а саме в абз. 1 п. 3 «Перевірка новизни винаходу згідно з ч. 3 ст. 7 Закону та відповідно до п. 6.5.2 Правил розгляду», де зазначено, що враховуючи зауваження п.2 цього висновку, того. що формула не має фізичного змісту і не виражає залежності між фізичними величинами, зазначена формула може розглядатись тільки, як специфічна форма вираження кількісного інтервалу щільності сухого пального. І врахуванням того, що Сг=0,8 ? 1, p = 1,07 ? 1, 26, г . см -3 .

У п.п. 6.5.2.1. Порядку № 197 встановлено, що винахід визнають новим, якщо він не є частиною рівня техніки. Рівень техніки включає всі відомості, що стали загальнодоступними в світі до дати подання заявки до Державної служби, або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. При визначенні рівня техніки загальнодоступними вважаються відомості, що містяться в джерелах інформації, з якими будь-яка особа може ознайомитися.

Якщо заявлений винахід відноситься до застосування продукту чи способу за новим призначенням, то він визнається таким, що не відповідає умові новизни, якщо виявлено джерело інформації, з якого відомо застосування того самого продукту чи способу за вказаним у заявці призначенням (п. 6.5.2.5. Правил № 197).

Таким чином, винахід може бути визнаних таким, що не відповідає вимогам новизни якщо він не є частиною рівня техніки та заявлений винахід відноситься до застосування продукту чи способу за новим призначенням.

Таким чином, відсутність фізичного змісту формули винаходу не є підставою для визнання всього винаходу таким, що не відповідає новизні.

Щодо посилання в остаточному висновку на протиставлений документ UA 25198 U, в якому густина (щільність) виробу сухого пального визначається математичною залежністю (формулою), і становить від 0, 84 до 1, 455 г/см 3 , а при визначенні масової частки гексаметилентетраміну Сг = від 0,8 до 0,998, становить від 1,07 до 1,26.

На думку колегії суддів у зазначеному висновку та наведеному посиланні на протиставлений документ UA 25198 U міститься інша формула щодо визначенні масової частки гексаметилентетраміну - Сг = від 0,8 до 0,998 та становить від 1,07 до 1,26.

Водночас, як зазначалося колегією суддів вище, згідно поданої позивачем заявки № а 2014 13802 « Сухе пальне» формула має наступний вигляд: p = (1,27 ? 1,42) [1- 0,077Сг(1+Сг)], г . см -3, а масова частка гексаметилентетраміну становить від 1,27 до 1, 42 та є новою на відміну від масової частки гексаметилентетраміну від 1,07 до 1,26 у протиставленому документі U A25198 U.

Таким чином, в остаточному висновку від 22.02.2017 року фактично не міститься та відсутні посилання і відомості про те, що винахід «Сухе пальне» із формулою p = (1,27 ? 1,42) [1- 0,077Сг(1+Сг)], г . см -3 був загальнодоступним в світі до дати подання заявки до Державної служби, або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету, а також що з аналогічними загальнодоступними відомостями, що містяться в джерелах інформації могла ознайомитись будь-яка особа, через що суд критично ставиться до висновку про невідповідність винаходу умовам новизни, а відтак він є протиправним.

Крім того, позивачем надано до суду висновок експерта за результатами проведення експертизи об'єктів інтелектуальної власності ОСОБА_3 від 10.01.2018 р., згідно з яким розмірність лівої частини математичної формули в змінених описі та у формулі винаходу за заявкою ОСОБА_1 № а 2014 13802 відповідає розмірності правої частини математичної формули. Математичне рівняння формули винаходу за заявкою № а 2014 13802 має фізичний зміст, який полягає в тому, що рівняння пов'язує параметр дрібного виробу сухого пального - вміст основного компоненту - гексаметилентетраміну, з його оптимальною щільністю (т. 2, а.с. 34-42).

Також, відповідно до висновку експерта ОСОБА_4 № 007/2018 від 17 січня 2018 року за результатами проведення експертизи об'єктів інтелектуальної власності, в матеріалах справи не міститься відомостей, які свідчать про те, що сукупність суттєвих ознак винаходу за заявкою № а 2014 13802 стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до установи, а саме 22.12.2014 року, винахід за заявкою № а 2014 13802 відповідає критерію патентоздатності «Новизна» (т. 2, а.с. 50-68).

За таких обставин, при умові відсутності інших доказів, наданих сторонами, що спростовують позовні вимоги, суд приходить до того, що остаточний висновок № 4314/ЗА/17 про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи за заявкою ОСОБА_5 № а 2014 13802, складений Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» та затверджений 22.02.2017 р. Державною службою інтелектуальної власності, який набув статусу рішення про відмову у видачі патенту, є протиправним і підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним рішення.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати в розмірі 1280,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати висновок № 4314/ЗА/17 від 22.02.2017 року, затверджений Державною службою інтелектуальної власності України, який набув статусу рішення про відмову у видачі патенту за заявкою ОСОБА_1 № а 2014 13802.

Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (01008, Україна, м. Київ, вулиця М. Грушевського 12/2, ) повторно розглянути заявку ОСОБА_1 № а 2014 13802 "Сухе пальне".

Стягнути з Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (01008, Україна, м. Київ, вулиця М. Грушевського 12/2, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (61093, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) суму сплаченого судового збору в розмірі 1280, 00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 30 січня 2018 року.

Головуючий Суддя Бадюков Ю.В.

Судді Панченко О.В.

Старосєльцева О.В.