Справа № 640/10314/17
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 640/10314/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Бондара В.О.

суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковська А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу, суддя Сенаторов В.М. , Київського районного суду м. Харкова від 07.12.2017 по справі № 640/10314/17

за позовом ОСОБА_1

до Директора Харківського міського центру зайнятості ОСОБА_2

треті особи Міністерство соціальної політики України Державна служба зайнятості, Президент України ОСОБА_3

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2017 року ОСОБА_1 ( далі позивач ) звернулася до Київського районного суду м.Харкова із вищевказаним позовом, у якому просила визнати дії директора Харківського міського центру зайнятості ОСОБА_2 незаконними та зобов'язати останнього відмінити наказ №НТ 170512 від 12.05.2017 року, здійснити виплату позивачу як безробітній у повному обсязі.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.12.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до директора Харківського міського центру зайнятості ОСОБА_2, треті особи: Міністерство соціальної політики України Державна служба зайнятості, Президент України ОСОБА_3 про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії - залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій позивач просить скасувати оскаржувану ухвалу, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у судові засідання, У судові засіданні 14.11.2017 року об 16-00 год, 07.12.2017 року о 10 год. 30 хв. позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не зазначено суду поважних причин неявки у судові засідання, призначені на 14.11.2017 року та 07.12.2017 року, у зв'язку із повторною неявкою позивача без поважних на те причин та без повідомлення ним про причини неприбуття, вважає за можливе залишити позовну заяву без розгляду.

Колегія судді з таким висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного процесуального законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Права і свободи людини і громадянина є невідчужуваними і непорушними. Крім того, перелік прав і свобод, зазначених у Конституції України, не є вичерпними. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України (чинного на час прийняття спірної ухвали), суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Матеріали справи містять докази вручення позивачу судових повісток та процесуальних документів, в зв'язку з чим, колегія суддів прийшла до висновку, що позивач належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України (чинного на час прийняття спірної ухвали) особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи рішення по справі суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про залишення позовних вимог без розгляду.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 07.12.2017 по справі № 640/10314/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови складено 31.01.2018.