Справа № 807/1485/17
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2018 року м. Ужгород№ 807/1485/17
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судових засідань Фількорн В.В.,

за участю сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

позивача - ОСОБА_2,

представник відповідача у судове засідання не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

23 листопада 2017 року, ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі - відповідач), в якій просить: 1) поновити строк, щодо оскарження Постанови про закінчення виконавчого провадження від 07 листопада 2017 року; 2) визнати незаконною та скасувати Постанову про закінчення виконавчого провадження від 07 листопада 2017 року винесену заступником начальника відділу примусового виконання рішень управляння державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Ярошем Сергієм Івановичем, при примусовому виконанні виконавчого листа за № 807/2212/13-а виданого 21 вересня 2015 року (а.с.5, 6).

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Позивач оскаржує постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про закінчення виконавчого провадження ВП № 50275226 від 07 листопада 2017 року у зв'язку з тим, що вважає, дії державного виконавця по винесенню даної постанови такими, що вчиненні в порушення вимог пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження». Постанову про закінчення виконавчого провадження від 07 листопада 2017 року державний виконавець виніс на підставі пункту 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з припинення юридичної особи, яка не допускає правонаступництва. Зокрема, позивач зазначив, що державний виконавець завідомо не переконався, що сторона виконавчого провадження не має і не допускає правонаступництва, тобто позивач розцінив дії відповідача такими, що суперечать Закону України «Про виконавче провадження» та зазначив, що останній свідомо відмовився виконувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2015 року по справі № 1026/14/876, яка набрала законної сили, тим самим перевищив свої повноваження в інтересах боржника (відповідача) в супереч рішенню суду.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та просив суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча судом вжито всіх заходів для належного повідомлення останнього про дату, час та місце судового розгляду. 22 грудня 2017 року до суду скеровані письмові заперечення проти позову, згідно яких представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що при винесені оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець діяв в межах та спосіб встановлений чинним законодавством України.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2015 року по справі № 1026/14/876 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 липня 2013 року по адміністративній справ за № 807/2212/13-а - скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до відділу освіти, молоді та спорту Свалявської районної державної адміністрації про скасування рішення атестаційної комісії від 04 квітня 2013 року - задоволено у повному обсязі. Скасовано рішення атестаційної комісії відділу освіти, молоді та спорту Свалявської районної державної адміністрації від 04 квітня 2013 року та від 16 травня 2013 року. Зобов'язано атестаційну комісію відділу освіти, молоді та спорту Свалявської районної державної адміністрації визначити ОСОБА_2 термін для проходження курсової перепідготовки з метою подальшої атестації (а.с.11-15).

Відповідне рішення суду було скеровано до виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

07 листопада 2017 року, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 50275226 (а.с.9).

Відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження було скеровано на адресу позивача згідно супровідного листа за № 50275226/8-4052 (а.с.8).

Відповідно до вимог частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно вимог пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частиною 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Згідно вимог частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вичерпний перелік прав та обов'язків державного виконавця визначений статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Підстави закінчення виконавчого провадження встановлений статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, пунктом 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконання провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження були передчасними, оскільки останній не переконався у тому, чи ліквідація боржника допускала правонаступництва виконання його обов'язків, як це вимагає пункт 3 частина 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та чи не порушено принципу безперервності виконання функцій держави.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить висновку, дії державного виконавця по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а отже адміністративний позов підлягає до задоволення, а оскаржувана постанова - визнанню протиправною та скасуванню.

Керуючись ст.241, ч.3 ст.243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_2 (89300, АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, буд. 14, код ЄДРПОУ - 34888449) про визнання незаконною та скасування постанови - задовольнити повністю.

2. Визнати незаконною та скасувати Постанову про закінчення виконавчого провадження від 07 листопада 2017 року ВП № 50275226 винесену заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Ярошем Сергієм Івановичем.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, буд. 14, код ЄДРПОУ - 34888449) на користь ОСОБА_2 (89300, АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорока гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України (у редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року).

СуддяД.В. Іванчулинець