Справа № 242/5683/17
Суддя: Капітонов В. І.
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/5683/17
Провадження № 2-а/242/59/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Нарижній О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України , третя особа: Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради, про визнання рішення протиправним та зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, в якому зазначив, що він здобув право на отримання пенсії за віком. З лютого 2015 року він взятий на облік Селидовським ОУПФУ Донецької області як особа, тимчасово переміщена з тимчасово окупованої території України. Відповідач почав здійснювати виплати належної йому пенсії за зареєстрованим місцем перебування. З 15 вересня 2017 року відповідач припинив виплату пенсії позивачу. З 10 листопада 2017 року позивач був повторно взятий на облік внутрішньо переміщених осіб та зареєстрував місце свого перебування в м. Селидове. Згідно з листом Селидовського ОУПФУ від 20 листопада 2017 року № 9958/02 виплата пенсії позивачу припинена з 15 вересня 217 року, згідно рішення комісії з питань призначення ( відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 7192 від 15 вересня 2017 року. Відповідачем прийнято рішення № 4414 про припинення виплати пенсії позивачу. З листа УСЗН Селидівської міської ради від 20 листопада 2017 року № 5480/01-17/02-2 вбачається, що рішенням начальника управління довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 23 грудня 2014 року скасовано відповідно до п. п.3 п. 1 ст. 12 Закону України « Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Рішення відповідача позивач вважає протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати рішення Селидовського ОУПФУ Донецької області № 4414 від 19 вересня 2017 року про припинення виплати йому пенсії протиправним, зобов'язати відповідача поновити виплату належної йому пенсії з 01 жовтня 2017 року, допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць, а також зобов'язати відповідача надати звіт про ви конання судового рішення.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19 грудня 2017 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача до суду наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого рішенням № 158 від 14 вересня 2017 року начальника УСЗН Селидівської міської ради було скасовано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 23 грудня 2014 року відповідно до п.п.5 п.1 ст. 12 Закону України « Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Рішенням № 7192 від 15 вересня 2017 року комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам вирішено припинити соціальні виплати ОСОБА_2 На виконання листа УСЗН Селидівської міської ради , згідно рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 7192 від 15 вересня 2017 року про скасування дії довідки та зняття з обліку в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб, Селидовським ОУПФУ Донецької області прийнято рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2017 року. Таким чином, пенсія позивачу нарахована та виплачена по вересень 2017 року включно. З жовтня 2017 року в зв'язку з викладеним вище пенсія не нараховувалась. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи пояснення щодо позову у визначений судом строк не надав.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивач ОСОБА_1 є отримувачем пенсії, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії ААИ № 452248.

Позивач з 23 грудня 2014 року взятий на облік як внутрішньо переміщена особа Управлінням соціального захисту населення Селидівської міської ради , що підтверджується копією довідки № від 23 грудня 2014 року.

Крім того, позивач повторно був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа з 10 листопада 2017 року, що підтверджується довідкою УСЗН Селидівської міської ради № від 10 листопада 2017 року.

Рішенням начальника Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради № 158 від 14 вересня 2017 року ОСОБА_1 скасовано дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 23 грудня 2014 року № НОМЕР_1.

Рішенням УПФУ в м. Селидове № 4414 від 19 вересня 2017 року на виконання рішення комісії з призначення ( відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщених осіб припинено виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2017 року.

У частині 2 статті 77 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Згідно статті 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема, в інших випадках, передбачених ч. 1ст. 49 цього Закону.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 цього Закону, а саме: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі недоотримання призначеної пенсії протягом шести місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Отже, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави припинення виплати пенсії, як скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Відповідач не послався на Закон та його норму, що передбачає припинення виплати пенсії.

Між тим, відповідач не вказав, яка з обставин, визначених наведеною нормою Закону, стала підставою для припинення позивачу виплати пенсії. Також відповідачем не вказано будь-якої іншої норми закону, яка б визначала таку підставу припинення виплати пенсії, як не підтвердження фактичного проживання.

Згідно частини 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, судом встановлено, що припинення виплати пенсії позивачу з 01 жовтня 2017 року було пов'язано зі скасуванням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що припинення відповідачем виплати позивачу раніше призначеної пенсії є безпідставним, а тому рішення Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати позивачу пенсії слід визнати протиправними та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення , а тому підлягає скасуванню. За таких обставин суд приходить до переконання, що відповідача слід зобов'язати відновити виплату позивачу пенсії з 01 жовтня 2017 року.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа..

Враховуючи вищевикладене, на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто дана стаття встановлює повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання. Отже, зобов'язання суб'єкта владних повноважень подати звіт є виключно правом суду, і, відповідно, не може бути визначене в якості позовної вимоги в адміністративному позові.

На підставі викладеного та керуючись 77,90,139,242,244, 245,246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України , третя особа: Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради, про визнання рішення протиправним та зобов'язання здійснити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 4414 від 19 вересня 2017 року про припинення ОСОБА_1 виплати пенсії з 01 жовтня 2017 року .

Зобов'язати Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () поновити виплату пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2, ІПН НОМЕР_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_1) з 01 жовтня 2017 року.

Допустити негайне виконання постанови суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Селидо вського об'єднаного управління Пенсійного фонду України судові витрати по справі в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. І. Капітонов