Справа № 817/1833/17
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 лютого 2018 року м. Рівне №817/1833/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
доДержавного підприємства "Дослідне господарство "Городецьке"
про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

В С Т А Н О В И В:

Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "Городецьке" (далі - відповідач, ДП "ДГ "Городецьке") про стягнення боргу по пільгових пенсіях, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за серпень - вересень 2017 року у загальній сумі 81474,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог, управління Пенсійного фонду зазначило, що відповідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває витрати на виплату і доставку пенсій відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII. Однак, відповідач такого обов'язку не виконує. Відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV у розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій. Позивач зазначає у позові, що відповідач не виконує вказані зобов'язання, в результаті чого заборгованість підприємства за період серпень - вересень 2017 року у загальній сумі становить 81474,98 грн.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що вимоги, викладені у адміністративному позові, не базуються на положеннях чинного законодавства України. Зокрема, зазначає, що позивач безпідставно збільшив строк відшкодування фактичних витрат пільгових пенсій пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, а відтак у відповідача відсутній обов'язок покривати витрати на виплату і доставку пенсій зазначеним вище особам. Також, що посилаючись на п. 6.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, відповідач вважає, що позивачем проігноровано принцип пропорційності покриття витрат із отриманим стажем на кількох підприємствах, а відтак усі суми, які заявлені позивачем до відшкодування, розраховані із порушенням норм чинного законодавства. Вказує на те, що пенсіонерка ОСОБА_18 у відповідача не працювала взагалі. На підставі викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі(а.с.32-33).

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 31.01.2018, враховуючи, що перешкоди для розгляду справи, передбаченні статтею 205 КАС України відсутні, визначено розглянути справу в порядку письмового провадження.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.9 ст.205 КАС України).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, з огляду на таке.

В силу вимог пп. 1 п. 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV(далі - Закон України від 09.07.2003 року № 1058-ІV), платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, визначені пунктами 6-10 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", сплачують збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в порядку та розмірах, визначених зазначеним Законом.

А відповідно до п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Закон України від 09.07.2003 року № 1058-ІV, набрав чинності з 01.01.2004 року. До цього, діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, передбачений нормами Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 року.

Так, згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 даного Закону, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Суд звертає увагу, що відповідно до переліку сільськогосподарських товаровиробників, ДП "ДГ "Городецьке" (6) перебуває на загальній системі оподаткування(а.с.30).

А згідно з абз.3 п. 1 ст. 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 року, ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлена на рівні 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах конкретизований в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України

Розмір сум до відшкодування відповідно до п.6.4 Інструкції, на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах(п.6.7 Інструкції).

А згідно з п. 6.8. даної Інструкції, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Відповідно до вимог п.6.4 Інструкції, позивачем було направлено для відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, згідно якого визначено місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій вказаним особам на рівні 100%.

В строки, визначені п. 6.7. Інструкції, відповідач витрати позивачу не відшкодовував.

Натомість відповідач - ДП "ДГ "Городецьке", як підставу для обґрунтування своїх заперечень, зокрема, зазначив, що у долучених розрахунках, про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсійне, не враховано пропорційності стажу робити на даному підприємстві, а тому у відповідача немає обов'язку щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вказаним особам у розрахунках - на рівні 100%.

Однак, суд не погоджується з твердженнями відповідача, з огляду на наступне.

Долученими до матеріалів справи копіями протоколів про призначення пенсій підтверджується, що пенсіонерам зазначеним в розрахунках, призначено пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема, як жінкам, які працювали у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей ( а.с.111-139).

З матеріалів справи судом встановлено, що особам вказаним у розрахунках, призначена пенсія на пільгових умовах, відповідно до пункту "ж" статі 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", як жінкам, які працюють в сільському господарстві та виховали п'ятеро чи більше дітей.

Згідно з п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови КМУ "Про призначення пенсії на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей" від 16.05.1992 року №244, жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу.

Відповідно до п.6.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Тобто, принцип пропорційності, визначений у п.6.2 Інструкції ґрунтується на основі спеціального трудового стажу, який необхідний для призначення пільгової пенсії, а тому в даному випадку не застосовується, оскільки для призначення пенсії особам вказаним у розрахунках вирішальне значення має саме те, що вони виховали п'ятеро або більше дітей до 14-річного віку та факт роботи у сільськогосподарському виробництві відповідно до п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

А отже, для призначення пенсії особам, стаж з попередніх підприємств, як і тривалість стажу на останньому місці роботи не мають жодного правового значення.

Призначення пенсії відповідно до п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не підпадає під дію п.6.2 Інструкції, оскільки її призначення не залежить від наявності стажу та залежить лише від факту виховання особою п'яти та більше дітей та факту самої роботи на підприємстві, що займається сільськогосподарською діяльністю, а тому застосування пропорційності у відшкодуванні витрат відповідно до стажу (відпрацьованого періоду на конкретному підприємстві) в даному випадку є недоцільним.

Таким чином, суд дійшов висновків, що орган Пенсійного фонду України при визначенні фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, правильно визначив їх розмір, що підлягає відшкодуванню з боку підприємства, та сформував розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, відповідно до нормами чинного законодавства. А тому, доводи відповідача є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Крім того, суд вважає безпідставним твердження відповідача про те, що пенсіонерка ОСОБА_18 у відповідача не працювала взагалі, а тому відповідач не зобов'язаний відшкодовувати позивачу витрати на виплату та доставку пенсій зазначеній особі.

Так, на виконання ухвали суду від 13.12.2017, Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області надало належним чином завірені копії доказів, що підтверджують те, що ОСОБА_18 працювала на ДП "ДГ "Городецьке", а саме до матеріалів справи долучено копії подання ДП "ДГ "Городецьке" від 17.09.2007, копії заяви пенсіонерки про призначення пенсії від 17.09.2007, копією трудової книжки НОМЕР_1, де зазначено, що остання прийнята у Дослідне господарство "Городецьке"01.06.2007 (а.с.140, 148, 163-164).

Також, у запереченнях на позов, відповідач вказує, що позивач безпідставно збільшив строк відшкодування фактичних витрат пільгових пенсій пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, а відтак у відповідача відсутній обов'язок покривати витрати на виплату і доставку пенсій зазначеним вище особам.

Разом з тим, з огляду на те, що вимогою заявленого позову є стягнення заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення заборгованості у судовому порядку, наявності такої заборгованості як такої.

При цьому, встановлення правомірності формування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, на підставі яких виникла вказана заборгованість, не охоплюється предметом даного позову.

Відтак, судом не приймаються твердження відповідача про неправомірність формування розрахунків фактичних витрат позивачем, оскільки правомірність таких розрахунків не може розглядатися в межах даного адміністративного позову про стягнення заборгованості.

Згідно з поданих документів, судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість за серпень-вересень 2017 року, в загальному розмірі 81474,98грн.

Наявність заборгованості підтверджується дослідженими доказами:

- копією розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з травня 2017 року №1344/02-01 від 10.05.2017 (а.с.12-13).

- копією розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з травня 2017 року №970/05 від 10.05.2017 (а.с.14).

- копією розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з травня 2017 року №1916/08 від 05.05.2017 (а.с.15).

- копією розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з червня 2017 року №2364/08 від 09.06.2017 (а.с.16).

В матеріалах справи наявні докази того, що відповідачу надіслані та вручені вказані розрахунки, що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень(а.с.20, 21).

Факт виплати пільгових пенсій підтверджений довідками про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії (а.с.80-110).

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами. Натомість відповідач доказів сплати заборгованості по фактичних витратах Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з серпня по вересень в сумі 81 474,98грн. - не надав. Відтак позов є обґрунтований та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, підстави для стягнення судових витрат у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Городецьке" (, місцезнаходження: с.Городець, Володимирецький район, Рівненська область, 34381) на користь Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (, вул. Соборна, 28, смт. Володимирець, Рівненська область, 34300) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з серпня по вересень 2017 року в розмірі 81 474 (вісімдесят одна тисяча чотириста сімдесят чотири) грн. 98 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Зозуля Д.П.