Справа № 2-а-652/11
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2011-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-652/11
№ 2-а/1493/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 квітня 2011 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Черкасової М.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м.Новомосковську про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління пенсійного фонду України в м.Новомосковську, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо перерахунку та зменшення розміру нарахованої йому пенсії, зобовязати УПФУ в м.Новомосковську з 01.07.2010 року здійснити перерахунок та виплату пенсії, що був призначений до 01.07.2010 року, а також зобовязати відповідача виплатити різницю між отриманою та нарахованою пенсією за цей період.

В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що з 03.10.2006 отримує пенсію за віком, його загальний трудовий стаж складає 40 років 04 місяці та 13 днів. Для обчислення пенсії враховувалася заробітна плата за період з 01.12.1977 року по 31.12.1982 року та за весь період з 01.07.2000 року по 30.06.2009 року. В період з 08.04.2000 року по 02.04.2001 року він знаходився на обліку в Новомосковському центрі зайнятості і в розрахунок середнього заробітку для обчислення пенсії цей період не враховувався. Між тим, в серпні 2010 року позивачу стало відомо, що розмір його пенсії був зменшений з 1740 грн. до 1632,45 грн. Звернувшись до УПФУ в м.Новомосковську з заявою про розяснення причин такого зменшення пенсії, отримав листа, у якому відповідач посилався на лист Пенсійного Фонду України та лист Міністерства праці та соціальної політики України, якими дане тлумачення ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Згідно зазначеного листа для обчислення пенсії враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців підряд до 01.07.2000 року та за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 року. Оскільки період отримання допомоги по безробіттю є страховим стажем, то зазначені періоди повинні враховуватися при розрахунку заробітку для обчислення пенсії. Однак, ОСОБА_1 зазначає, що зазначеними листами про розяснення ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не внесені зміни до пенсійного законодавства щодо статусу безробітного та його впливу на коефіцієнти заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Законом України «Про зайнятість населення» визначений статус безробітного, відповідно до якого в період перебування особи в такому статусі вона вважається такою, що не має заробітку (доходу). Однак, УПФУ в м.Новомосковську при здійсненні перерахунку пенсії, в розрахунок заробітної плати за кожний місяць врахував дохід, який дорівнює нулю. Крім того, позивач звернув увагу суду на ту обставину, що УПФУ в м.Новомосковську, в порушення вимог ст. 64 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», письмово не повідомив про зміни в розмірі призначеної пенсії.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, одночасно позові підтримав, просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засіданні не зявився, надав суду письмові заперечення, у яких позов не визнав позов не визнав, посилаючись на лист Пенсійного Фонду України від 10.06.2009 року та лист Міністерства праці та соціальної політики України від 02.07.2009 року, якими надане розяснення ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців підряд до 01.07.2000 року та за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 року. Оскільки ОСОБА_1 отримував допомогу по безробіттю в період з 08.04.2000 року по 02.04.2001 року, тому період з 01.07.2000 року по 31.01.2001 року врахований при обчисленні середнього заробітку.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99, від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004 та ін.).

В судовому засіданні встановлено, не оспорено відповідачем, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в м.Новомосковську та отримує пенсію за віком з 03.10.2006 року.

Для обчислення його пенсії врахована заробітна плата за період з 01.12.1977 року по 31.12.1982 року та за весь період з 01.07.2000 року по 30.06.2009 року.

В період з 08.04.2000 року по 02.04.2001 року ОСОБА_1 знаходився на обліку в Новомосковському центрі зайнятості.

Судом не заперечується той факт, що перебування позивача на обліку в центрі зайнятості є періодом його страхового стажу, однак посилання відповідача на лист Пенсійного Фонду України, яким останній вважає, що такий період повинен враховуватися при розрахунку заробітку для обчислення пенсії є неприпустимим, оскільки ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними вважається працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові і здатні приступити до підходящої роботи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо перерахування розміру пенсії позивачу з 01.07.2010 року із застосуванням показника середньої заробітної плати, в розрахунок якого включений період отримання допомоги по безробіттю, є неправомірними, а тому суд вважає за необхідне зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м.Новомосковську Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01.07.2010 року, без врахування допомоги по безробіттю в період з 01.07.2000 року по 31.03.2001 року, при обчисленні середнього заробітку для обчислення пенсії.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ст.ст.2,6,8,9,69,94,104,159,160,163 КАС України суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Новомосковську Дніпропетровської області про визнання незаконними дій та зобовязання здійснити перерахунок і виплату недоплаченої пенсії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в місті Новомосковську Дніпропетровської області щодо врахування при обчисленні середнього заробітку для обчислення пенсії ОСОБА_1 допомоги по безробіттю в період з 01.07.2000 року по 31.03.2001 року.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в місті Новомосковську Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01.07.2010 року, без врахування допомоги по безробіттю в період з 01.07.2000 року по 31.03.2001 року, при обчисленні середнього заробітку для обчислення пенсії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Суддя Сорока О.В.