Справа № 804/754/18
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
29 січня 2018 р.Справа №804/754/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу,-
26.01.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 16.01.2018 року про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №126/5, яким задоволено скаргу Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", а саме скасоване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.11.2017 року №38342098, 38342081, 38342099, 38342085, 38342100, 38342094, 38342095 ті від 25.11.2017 року №38342102 прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2.
29.01.2018 року від позивача надійшло клопотання про забезпечення адміністративного позову (вх.№4020), в якому позивач просить:
- накласти арешт на нежитлове приміщення за адресою: м.Дніпро, вул.Бажова, 53;
- накласти арешт на нежитлове приміщення за адресою: м.Дніпро, пров.Любарського (Білостоцького), 8;
- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нежитлового приміщення за адресою: м.Дніпро, вул.Бажова, 53;
- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нежитлового приміщення за адресою: м.Дніпро, пров.Любарського (Білостоцького), 8.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд вважає за можливе розглянути заяву позивача про забезпечення адміністративного позову без повідомлення учасників справи.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, доводи заявленого клопотання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
В обґрунтування заяви позивачем зазначено, існує реальна загроза для подальшого відчуження спірного нерухомого майна. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.
Окрім того, відповідно до частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що такого способу забезпечення позову як накладення арешту, нормами КАС України не передбачено.
Суд зазначає, що очевидна протиправність прийнятого рішення має вказувати на такі обставини, що не потребують детального з'ясування чи додаткового доказування (прийнято неповноважним органом, з перевищенням наданих повноважень тощо).
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обов'язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.
Крім того, обґрунтування позивача викладене у заяві про забезпеченні позову ґрунтується лише на його припущенні, що без забезпечення позову буде існувати реальна загроза для подальшого відчуження спірного нерухомого майна. Доводи позивача не підкріплене належними та допустимими доказами у спірних правовідносинах.
Також варто зазначити, що забезпечуватись можуть лише матеріально-правові вимоги позивача, будь-які інші вимоги, які не становлять предмет спору, в межах конкретного спору забезпеченими бути не можуть.
З огляду на викладене, суд вважає подану заяву необґрунтованою, в ній відсутні обставини, що свідчать про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або унеможливили б захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких прав при виконанні рішення у межах заявлених позовних вимог.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутні передбачені ч.2 ст.150 КАС України обставини для вжиття заходів забезпечення позову, тому заявлене клопотання є таким, що не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись статтями ст.ст. 150-154, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - відмовити.
Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.295, 297 КАС України.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України.

Суддя Д.В. Сидоренко