Справа № 813/4712/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року справа № 813/4712/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Б.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Львівській області (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2, відповідач), в якому позивач просив стягнути з відповідача в користь бюджету грошові кошти в розмірі 112 699, 80 грн. В обгрунтування позовних вимог, позивач покликався на наявність у відповідача податкового боргу по орендній платі з фізичних осіб в сумі 112 699, 80 грн. У звязку з тим, що вказана сума є узгодженою та у встановлені законом строки до бюджету не сплачена, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача зазначену суму податкового боргу.

У судовому засіданні 30.01.2018 року представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить стягнути зі ОСОБА_2 в користь місцевого бюджету грошові кошти у розмірі 84 636, 38 грн.

Відповідач у судове засідання не прибула, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. У поданих письмових заяві-запереченні та відзиві на позовну заяву відповідач зазначила, що з часу отримання позовної заяви 22.12.2017 року на погашення податкового боргу сплатила 28504,94 грн., а 19.01.2018 року 5218, 40 грн. На підтвердження зазначеного додала відповідні копії квитанцій.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Вирішуючи спір у даній адміністративній справі, суд керувався, зокрема, наступними правовими нормами ПК України.

Згідно до статті 16 ПК України платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 14.1.156 статті 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до статті 41 ПК України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, є органи державної податкової служби.

Відповідно до ст.288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Договірні зобовязання відповідача виникли на підставі договору оренди від 09.10.2014 року.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно зі ст.288 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю (орендну плату) є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий борг ОСОБА_2 по орендній платі з фізичних осіб виник на підставі податкових повідомлень-рішень:

№247-13 від 28.04.2016 року, терм. сплати 27.06.2016 року на суму 35627,65 грн;

№246-13 від 28.04.2016 року, терм. сплати 27.06.2016 року на суму 5218, 40 грн;

№248-13 від 28.04.2016 року, терм. сплати 27.06.2016 року на суму 28 524, 94 грн;

№6030936-13 від 03.07.2017 року, терм. сплати 01.09.2017 року на суму 43 328, 81 грн.

Відповідно до п.п.14.1.137 п.14.1 ст.14 ПК України, орган стягнення, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.41.2 ст.41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 57.2 ст. 57, у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не повязаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно п. 57.3 ст. 57 Кодексу, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобовязання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання ст.59 ПК України Головним управлінням ДФС у Львівській області на адресу відповідача надіслано податкову вимогу №853-17 від 04.07.2016 року. В матеріалах справи наявні докази скерування відповідачу зазначеної податкової вимоги.

Відповідно до довідки про наявність заборгованості з податків і зборів, станом на 20.11.2017 року за фізичною особою ОСОБА_2 рахувалася заборгованість по орендній платі з фізичних осіб в сумі 112699, 80 грн.

Однак, як встановлено судом, 22.12.2017 року, 19.01.2018 року відповідач сплатила 28504,94 грн. та 5218, 40 грн. податкового боргу відповідно, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями квитанцій.

При цьому, як вбачається з інтегрованої картки, долученої до матеріалів справи, податковий борг ОСОБА_2 станом на 29.01.2018 року становить 84 636,38 грн.

Так, відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить стягнути зі ОСОБА_2 в користь місцевого бюджету грошові кошти у розмірі 84 639, 38 грн.

Згідно зі ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Законом України «Про внесення змін до ПК України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року №1797-VІІІ внесено зміни до Податкового кодексу України та ст.19-1 Кодексу викладено в новій редакції, відповідно до якої функції з погашення податкового боргу закріплено за ГУ ДФС у Львівській області.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Матеріалами справи підтверджується наявність податкового боргу ОСОБА_2, розмір якого становить 84 636,38 грн.

Оскільки станом на день розгляду справи податковий борг ОСОБА_2 у розмірі 84 636,38 грн. не погашений, позовні вимоги Головного управління ДФС у Львівській області є обґрунтованими, документально підтвердженими, а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 73, 77, 90, 243, 246, 255, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 79011; РНОКПП: НОМЕР_1) на користь місцевого бюджету 84 636 (вісімдесят чотири тисячі шістсот тридцять шість) грн. 38 коп.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.01.2018 року.

Суддя В.М.Сакалош