Справа № 826/1007/16
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1007/16 Головуючий у І інстанції: Федорчук А.Б.
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 серпня 2016 року (повний текст виготовлено 15 серпня 2016 року) у справі за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві про визнання протиправною та скасування постанови №49197940,-

в с т а н о в и в:

25 січня 2016 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, в якому просила (з урахуванням уточнень) скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, винесену 24 грудня 2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві Колодчуком С.В. за виконавчим провадженням ВП №49197940 з примусового виконання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12 березня 2013 року №68/13.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 серпня 2016 року адміністративний позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України задоволено, скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження винесену старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві Колодчуком С.В. за виконавчим провадженням від 24 грудня 2015 року №49197940.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві від 12 березня 2013 року №68/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності набрала чинності 27 березня 2013 року, а тому перебіг строку пред'явлення вказаної постанови до примусового виконання сплинув 27 березня 2015 року, в той час, як позивач звернувся до Відділу державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання вказаної постанови 02 листопада 2015 року, тобто після сплину терміну подачі її на примусове виконання.

Позивачем подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін та зазначає, що постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві від 12 березня 2013 року №68/13 була оскаржена в судовому порядку та рішення суду за наслідком її оскарження набрало законної сили 20 травня 2014 року, а тому строк виконання цієї постанови зупинявся до 20 травня 2014 року, у зв'язку з чим строк пред'явлення вказаної постанови на примусове виконання закінчується 20 травня 2016 року.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач до суду апеляційної інстанції не подавав, жодні заперечення або письмові пояснення відповідача у матеріалах справи відсутні, про дату, час і місце слухання справи в розумінні вимог КАС України повідомлений належним чином, до суду апеляційної інстанції не з'явився.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, що з'явились у судове засідання, переглянувши справу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 12 березня 2013 року заступником начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві Алєксєєнко І.О. винесено постанову №68/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.4 п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумі 103230,00 грн.

За наслідком звернення вказаної постанови до примусового виконання, старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві Колодчуком С.В. 24 грудня 2015 року винесено постанову ВП №49197940 про відмову у відкритті виконавчого провадження, якою встановлено, що документ набрав законної (юридичної) сили 27 березня 2013 року, документ про примусове виконання поданий 02 листопада 2015 року, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання пропущено, а тому, керуючись ст.ст.21, 23, п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови №68/13, виданої 12 березня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві.

Вважаючи вказану постанову старшого державного виконавця незаконною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що строк пред'явлення до виконання постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві від 12 березня 2013 року №68/13 триває до 20 травня 2016 року, а тому пред'явлення до виконання цієї постанови 02 листопада 2015 року відбулося у межах встановленого строку.

За наслідками перегляду судового рішення в порядку апеляційного провадження колегія суддів дійшла наступних висновків.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», який встановлює відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст.17 наведеного Закону передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

В той же час, згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент винесення постанови від 12 березня 2013 року №68/13) постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку, що свідчить про те, що постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві від 12 березня 2013 року №68/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є виконавчим документом.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ч.1 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Отже, законом може бути визначений інший строк для пред'явлення інших виконавчих документів до виконання.

У відповідності до ч.3 ст.4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» не підлягає виконанню постанова, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня винесення.

Таким чином, вищезазначеним Законом встановлено строк для пред'явлення виконавчого документа - постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності протягом двох років з дня винесення.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова від 24 грудня 2015 року ВП №49197940 про відмову у відкритті виконавчого провадження винесена державним виконавцем у зв'язку з пропуском строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачено, що порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України, який постановою від 06 квітня 1995 року №244 затвердив Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідно до п.п.26, 29 якого постанова про накладення штрафу набирає законної сили після закінчення строку її оскарження. Оскарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Пунктом 34 наведеного Порядку встановлено, що не підлягає виконанню постанова про накладення штрафу, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня винесення. У разі зупинення виконання постанови відповідно до пункту 29 цього Порядку перебіг строку давності її виконання, визначеного статтею 4 Закону, зупиняється до набрання законної сили відповідним рішенням суду. Строк, протягом якого виконання постанови про накладення штрафу було зупинено, до загального строку давності виконання такої постанови не зараховується.

Таким чином, постанова про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності підлягає виконанню протягом двох років з дня винесення та строк її виконання зупиняється у випадку оскарження в судовому порядку до набрання судовим рішенням законної сили та такий строк не зараховується до загального строку давності виконання такої постанови.

Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності чітко передбачено, що оскарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду, а тому посилання апелянта на норми ч.3 ст.117 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), відповідно до якої подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, є безпідставним.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві від 12 березня 2013 року №68/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності була оскаржена в судовому порядку та постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 03 березня 2014 року у справі №826/20918/13-а позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено, визнано протиправними та скасовано приписи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві від 11 лютого 2013 року та від 16 березня 2013 року, винесені щодо позивача, та постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві від 12 березня 2013 року №68/13 та від 23 квітня 2013 року №123/13/1, винесені щодо позивача.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року у справі №826/20918/13-а апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 03 березня 2014 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено частково, визнано протиправними та скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві від 16 березня 2013 року та постанову №123/13/1 від 23 квітня 2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в решті позову відмовлено.

Таким чином, судове рішення за наслідками оскарження постанови від 12 березня 2013 року №68/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності набрало законної сили 20 травня 2014 року в силу вимог ст.254 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та до цієї дати строк виконання постанови від 12 березня 2013 року №68/13 був зупинений.

Враховуючи, що постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є виконавчим документом, вона має відповідати вимогам виконавчого документу, тобто в ній зазначається дата набрання нею законної сили. Виконавчий документ може бути пред'явлений до виконання лише після набрання ним законної сили.

В силу п.31 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у разі оскарження постанови про накладення штрафу та належного повідомлення відповідної інспекції про її оскарження така постанова направляється до органу державної виконавчої служби для примусового виконання після набрання законної сили відповідним рішенням суду, крім випадків скасування її судом.

Таким чином, постанова про накладення штрафу набирає законної сили у разі її оскарження до суду з набранням законної сили судовим рішенням про відмову у задоволенні позову, а тому саме після цього може бути пред'явлена до виконання.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що подання позивачем постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві від 12 березня 2013 року №68/13 до відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві до примусового виконання 02 листопада 2015 року відбулось у межах законодавчо встановленого строку для подання вказаного виконавчого документу до виконання, а тому постанова державного виконавця від 24 грудня 2015 року ВП №49197940 про відмову у відкритті виконавчого провадження винесена не на підставі чи у межах повноважень та не у спосіб, що передбачений законодавством України, та підлягає скасуванню. При цьому, права фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, за захистом яких вона звернулась в порядку апеляційного оскарження, не порушені внаслідок скасування оскаржуваної постанови, оскільки остання винесена без дотримання вимог чинного законодавства в частині строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Разом з тим, зазначення у резолютивній частині судом першої інстанції про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження є помилковим, а тому підлягає виправленню в порядку, передбаченому ст.253 КАС України, для виправлення описок.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 серпня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 30 січня 2018 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук