Справа № 686/18918/17
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/18918/17

Головуючий у 1-й інстанції: Стефанишин С.Л.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

31 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: ОСОБА_2,

третьої особи: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

28 вересня 2017 року управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому звернулось до суду з позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення штрафу.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Третя особа в судовому засіданні заперечила проти доводів апеляційної скарги, у звязку з чим просила залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2016 року, що набрала законної сили згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року, визнано протиправним рішення управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому № 8092 від 03 жовтня 2016 року (розпорядження № 891493 від 28 жовтня 2016 року) про призначення ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання в сумі 21947,20 грн., що становить 86 % винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з розрахунку 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 03 жовтня 2016 року та виплатити ОСОБА_3 різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання.

14 червня 2017 року відповідачем відкрито виконавче провадження ВП № 54130404 з виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 23 грудня 2016 року та зобовязано боржника протягом 10 робочих днів виконати судове рішення.

21 червня 2017 року управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому повідомило відділ примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про виконання судового рішення по справі № 686/24089/16-а.

Проте, постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2016 року в повному обсязі виконана не була.

07 серпня 2017 року позивачу направлено вимогу державного виконавця щодо вжиття заходів спрямованих на повне та фактичне виконання рішення суду та здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_3 щомісячного грошового утримання з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення з розрахунку 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 03 жовтня 2016 року.

Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому листом від 21 серпня 2017 року № 17790/07 повідомило відповідача про те, що на підставі розпорядження начальника управління № 891493 від 20 березня 2017 року здійснено перерахунок призначеного ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з розрахунку 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 3 жовтня 2016 року. Різниця між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання в сумі 12376,06 грн. за період з 03 жовтня 2016 року по серпень 2017 року включена до відомості виплати пенсії в квітні 2017 року (5239,05 грн.), та в серпні 2017 року (7137,01 грн.).

Разом з тим, у листі від 21 серпня 2017 року № 17790/07 боржник вказує, що ним фактично вчинені усі необхідні дії, спрямовані на повне та своєчасне виконання рішення суду, просить закінчити примусове виконавче провадження.

30 серпня 2017 року головним державним виконавцем за невиконання постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2016 року на боржника накладено штраф в сумі 5100 грн. 00 коп. та зобовязано протягом 10 робочих днів виконати судове рішення.

15 вересня 2017 року ОСОБА_3 отримав чергове щомісячне довічне грошове утримання знову без врахування суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

18 вересня 2017 року, у звязку з невиконанням постанови від 30 серпня 2017 року, відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому в розмірі 10 200 грн. та надано новий строк виконання.

Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницької області без поважних причин не виконує рішення Вінницького міського суду Вінницької області, отже державним виконавцем правомірно винесено постанову про накладення штрафу.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Згідно з частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1, 16 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов'язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

З долучених до матеріалів справи доказів, зокрема, інформації про розмір щомісячного грошового утримання ОСОБА_3 до і після виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2016 року у справі № 686/24089/16-а, з урахуванням податку та військового збору за період з 03 жовтня 2016 року по 31 серпня 2017 року, колегією суддів встановлено, що суму матеріальної допомоги на оздоровлення враховано лише в жовтні, листопаді, грудні 2016 року (колонка № 7).

Також з розрахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_3 вбачається, що в період з січня по серпень 2017 року сума щомісячного довічного грошового утримання розрахована без врахування суми матеріальної допомоги на оздоровлення та виходячи з 86 % грошового утримання судді.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2016 року, зокрема, зобовязано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з розрахунку 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 03 жовтня 2016 року та виплатити ОСОБА_3 різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, позивачем не було виконано рішення суду, щодо якого за виконавчим листом № 686/24089/16-а відкрито виконавче провадження № 54130404 і не доведено наявності поважних причин його невиконання, а отже, відповідачем правомірно та обґрунтовано прийнято постанову від 18 вересня 2017 року про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200 грн. 00 коп., про що правомірно зазначено судом першої інстанції.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення на позивача штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже, відсутні підстави для скасування даної постанови.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена відповідно до частини 4 статті 272 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5