Справа № 314/4237/17
Суддя: Кіяшко В. О.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/4237/17
Провадження № 2-а/314/17/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2018 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізького приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобовязання вчинення певних дій,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, свої позовні вимоги позивач обґрунтовує незгодою обчислення спеціального стажу, до якого не було враховано період з 09.02.1990року по 15.12.1992 рік та з 18.11.1996 року по 01.01.1998 рік, тобто час перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та просить суд зобовязати відповідача зробити перерахунок трудового стажу з 09.02.1990року по 15.12.1992 рік та з 18.11.1996 року по 01.01.1998 рік у подвійному розмірі.

У судовому засіданні позивач та його представник на позові наполягали, просили суд задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належними чином, причини неявки суду не повідомив, надав до суду письмові заперечення (а.с. 22-28). Зі згоди позивача та його представника суд ухвалив розглядати справу у відсутності представника відповідача на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду України і отримує пенсію відповідно до Закону України яку їй призначено за вислугу років як працівнику охорони здоровя з 14.12.2010року (а.с. 27).

З липня 2017 року позивачу зменшили розмір пенсії.

У звязку з чим ОСОБА_1 звернулась на адресу пенсійного фонду з заявою про причини зменшення розміру пенсії, на що отримала відповідь, що після проведення перевірки зі спеціального стажу (розрахованому у подвійному розмірі) позивачу був відрахований період коли вона перебувала у відпустках по догляду за дитиною до трьох років. Так як в період відпустки ОСОБА_1 не перебувала на роботі у психіатричному закладі охорони здоровя, і цей період не повинен зараховуватись до спеціального стажу в подвійному розмірі (а.с. 22).

Порядок обчислення спеціального стажу та умов, за яких визначається право на пенсію за вислугу років, регламентовані Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91р. № 1788-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до абзаців 1, 2, 12, 13 пункту «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (зі змінами, внесеними Законом N 911-VIII від 24.12.2015 року) право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники охорони здоров'я після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців, а з 01.04.2016 року по 31.03.2017 року - не менше 26 років.

Відповідно до ст. 60 Закону № 1788-XII, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.93р. № 909.

Відповідно до розділу 2 Постанови № 909 право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) лікарняних закладів, лікувально-профілактичних закладів особливого типу, лікувально-трудових профілакторіїв, амбулаторно-поліклінічних закладів, закладів швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладів переливання крові, закладів охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладів, установ з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічних закладів, діагностичних центрів.

Так, статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з записів у трудовій книжці, з 22.09.1988р. позивач була прийнята на посаду медичної сестри до Республіканської психіатричної лікарні установи ЯЯ 310/20 по 13.12.2010року, яка в подальшому перейменована у Вільнянську виправну колонію № 20. З 13.12.2010 працює сестрою медичною 1 психіатричного відділення Міжобласної спеціалізованої психіатричної лікарні. В період з 09.02.1990року по 15.12.1992 рік та з 18.11.1996 року по 01.01.1998 рік, ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 23).

Таким чином посада, яку займала позивач дає їй право на зарахування відповідного періоду до стажу роботи у подвійному розмірі за ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що також не заперечувалось відповідачем.

В даній адміністративній справі спірним є питання зарахування до спеціального стажу позивача періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09.02.1990року по 15.12.1992 рік та з 18.11.1996 року по 01.01.1998 рік в подвійному розмірі.

Таким чином, в період з 09.02.1990року по 15.12.1992 рік та з 18.11.1996 року по 01.01.1998 рік позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с. 3, обор а.с.3), що також не оспорюється відповідачем.

Згідно записів у трудовій книжці стаж роботи позивача у період перебування її у відпустці по догляду за дитиною не переривався.

Статтею 2 КзПП України право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ст. 18 КзПП України після закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ч.2 ст.181 КЗпП України, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку, зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до п. «ж» ст. 56 Закону № 1788-XII, до стажу роботи зараховується також: час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Таким чином, сама назва правової конструкції - відпустка виключає будь - який запис в трудову книжку, тому період відпустки зараховується до загального стажу роботи, а також до спеціального стажу роботи, який дає право особі на пенсію за вислугу років. При цьому виключає можливість зменшення тривалості трудового стажу в зв'язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов'язків.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років у подвійному розмірі.

Така правова позиція узгоджується з позицією ВАСУ викладеною в ухвалах від 08.07.09р. у справі к-20625/08 та від 26.11.13р. у справі №К-29700/10.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 5 - 8, 77, 242, 243-246 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобовязати Запорізьке приміське обєднання управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 перерахунок трудового стажу з 09.02.1990 року по 15.12.1992 рік та з 18.11.1996 року по 01.01.1998 рік у подвійному розмірі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 30 січня 2018 року.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

24.01.2018