Справа № 818/1446/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

26.01.2018 Київ К/9901/3396/17 818/1446/16
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.10.017 у справі №818/1446/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» до 1. Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області; 2. Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області; 3. Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про стягнення пені,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» звернулося до адміністративного суду з позовом до 1. Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області; 2. Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області; 3. Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про стягнення пені.

Сумський окружний адміністративний суд постановою від 06.12.2016 позовні вимоги задовольнив у повному обсязі.

Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 05.10.2017 (повний текст складено 10.10.2017) залишив постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 без змін.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби 27.10.2017 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.10.017.

Суддя Вищого адміністративного суду України Шипуліна Т.М. під час перевірки касаційної скарги на відповідність вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017) встановила, що касаційна скарга подана з порушенням частин четвертої та п'ятої цієї статті (до касаційної скарги не додано оформленого належним чином документа про підтвердження повноважень представника податкового органу, який підписав касаційну скаргу, та документа про сплату судового збору). Інших недоліків в оформленні касаційної скарги не виявлено.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України Шипуліної Т.М. від 01.11.2017 зазначена касаційна скарга була залишена без руху з вищезазначених підстав з наданням скаржнику строку для усунення недоліків - до 29.11.2017.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України Маринчак Н.Є. від 11.12.2017 податковому органу продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги в частині надання документу про сплату судового збору - до 16.01.2018.

З 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд як найвищий суд у системі судоустрою України, у зв'язку з чим відповідно до пункту 7 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII Вищий адміністративний суд України припинив свою діяльність.

За результатами автоматизованого розподілу справ суддею-доповідачем для розгляду цієї справи у Касаційному адміністративному суді визначено суддю Шипуліну Т.М.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017, внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом викладення його в іншій редакції.

Відповідно до підпункту 12 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог ухвали від 11.12.2017 скаржником на адресу суду касаційної інстанції повторно надіслано клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилається на обмежене фінансування з державного бюджету для сплати судового збору.

У підтвердження обставин щодо відсутності фінансової можливості здійснити сплату судового збору за подання касаційної скарги скаржником надано копії листів Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі від 13.12.2017та від 18.12.2017 про безспірне списання коштів.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент звернення до суду касаційної інстанції) покладає на осіб, які беруть участь у справі, обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017, яка є чинною на дату розгляду судом клопотання про поновлення строку касаційного оскарження) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Як зазначено вище, частиною п'ятою статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) однією з вимог касаційної скарги визначено надання документу про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб'єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Податковим органом не надано доказів вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України безпосередньо у справі №818/1446/16.

Крім того, скаржником не зазначено в який строк недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

На момент постановлення цієї ухвали вимоги ухвали від 01.11.2017 про залишення касаційної скарги без руху, з урахуванням вимог ухвали від 11.12.2017 про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги, в частині щодо надання документу про сплату судового збору не виконано.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 121, 332, підпунктом 12 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.10.017 у справі №818/1446/16.

2. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.10.017 у справі №818/1446/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» до 1. Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області; 2. Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області; 3. Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про стягнення пені - повернути.

3. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М.Шипуліна

З