Справа № 810/4622/17
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/4622/17

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

22 січня 2018 року м. Київ № 810/4622/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г., розглянувши позовну заяву Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до ПАТ "Завод залізобетонних виробів" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області з позовом до ПАТ "Завод залізобетонних виробів" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2 за грудень 2017 року в сумі 1325,26 грн. на підставі отриманих та не оскаржених розрахунків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.01.2018 позовну заяву було залишено без руху. Залишаючи адміністративний позов без руху, суд встановив десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали, а саме: надати суду оригінал документу про сплату судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру у розмірі 1600,00 грн. На адресу суду від позивача надійшло клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання вказаного адміністративного позову.

Розглядаючи вказане клопотання по суті, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Вказані норми встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Таким чином, за обґрунтованим клопотанням, вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд може звільнити позивача від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити або розстрочити його сплату. У позовній заяві сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та надати суду відповідні докази. Так, в обґрунтування клопотання позивач зазначає, що Бориспільське об’єднане управління Пенсійного фонду України Київської області не має можливості сплатити судовий збір у зв’язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету.

Проте, суд звертає увагу, що в даному випадку вказана обставина не є підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки відсутність видатків на сплату судового збору не свідчить про незадовільний майновий стан позивача або інші поважні причини його матеріального становища, що можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Так, Пленум Вищого адміністративного суду України Постанові від 23 січня 2015 року №2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Суд зазначає, що позивач не включений до числа осіб, звільнених від оплати судового збору при подачі позовів, зокрема, до адміністративного суду, що прямо передбачено Законом "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання позову), а тому є платником судового збору на загальних підставах.

Крім того, суд вбачає за доцільне зазначити, що у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Більш того, суд звертає увагу, що позивача виключено із числа звільнених від сплати судового збору на підставі Закону №2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017.

Враховуючи те, що позивач звернувся з даним позовом до суду 28.12.2017, то на нього не розповсюджуються пільги щодо сплати судового збору та з 15.12.2017 позивач повинен сплачувати судовий збір під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

За таких обставин, суд вважає, що наведені обставини в обґрунтування звільнення від сплати судового збору є недостатніми, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні вказаного клопотання відмовити.

Тому суд вважає встановленим той факт, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку судом залишено без руху. Отже, вимоги ухвали суду від 02.01.2018 не виконано, недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто.

Суд зазначає, що згідно з приписами ч.2 ст.44 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Отже, добросовісність вимагає здійснення процесуальних прав лише з метою, з якою їх було надано.

Згідно з приписами ч.3 ст. 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Водночас, повернення позовної заяви згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 9, 44, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до ПАТ "Завод залізобетонних виробів" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій - повернути позивачеві.

2. Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п’ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.