Справа № 629/4055/17
Суддя: Попов О. Г.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/4055/17
Номер провадження 2-а/629/10/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.01.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківській області у складі:
головуючого судді Попова О.Г.,
при секретарі Казмерчук М.Т..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лозова Харківської області у залі суду адміністративну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до Лозівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними, -
Представник позивача звернувся до суду з уточненим позовом до Лозівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просить визнати протиправними дії Лозівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо припинення з 01.03.2016 року нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії, ненадання представнику позивача для ознайомлення пенсійної справи та копій розпоряджень відносно призначення, нарахування, перерахування, зупинення виплат пенсії позивачу; зобовязати Лозівське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити ОСОБА_1 щомісячне нарахування та виплату пенсії за віком починаючи з 01.03.2016 року, строком 14 місяців 14 днів, а також нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків виплат пенсії, відповідно до вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати»; стягнути з Лозівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь позивача судові витрати. Представник позивача посилається на те, що з 2012 року позивач є пенсіонером по інвалідності ІІІ групи загального захворювання, якій призначено відповідні пенсійні виплати. У 2014 році позивач була тимчасово переміщена до м. Бердянськ Запорізької області. З 15.05.2017 року позивач тимчасово переміщена та взята на облік у м. Лозова Харківської області. 02.06.2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою про надання довідки щодо наявності чи відсутності заборгованості з виплат їй пенсії, однак відповідач незаконно відмовився від надання позивачу зазначеної інформації. 28.08.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату пенсії в повному обсязі за період з 01.03.2016 року по 14.05.2017 року. У листі № 9479/02-02-51 від 06.09.2017 року відповідачем зазначено про виплату пенсії позивачу в повному обсязі, але позивач з цим не погоджується, тому звернулася за захистом своїх прав до суду.
Позивач в судове засідання не зявилася, її інтереси на підставі договору про надання правової допомоги від 01.07.2017 року представляє адвокат ОСОБА_2, посвідчення № 2357 від 28.11.2006 року.
Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовну заяву підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові.
Представник відповідача - Лозівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просила відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях.
Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Судом встановлено, що з 2012 року позивач здобула право на отримання пенсії по інвалідності ІІІ групи загальне захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААЖ №186215, виданим Пенсійним фондом України(а.с.5).
В листі Лозівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 9479/02-02-51 від 06.09.2017 року зазначено, що з 15.05.2017 року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с.8).
У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасово окупованої, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Відповідно до ст. 4 вказаного Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.
Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних у містах Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах ( у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Матеріали справи свідчать, що позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 15.05.2017 року.
Сторони визнали, що позивач зареєстрована та фактично проживає (перебуває) в м. Лозова Харківської області.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою.
Згідно п.4 Порядку призначення ( відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщених особам, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 року № 365, соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.
Суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.
Стаття 5 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" № 637 від 05.11.2014р. встановлено, що продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 затверджено Порядок призначення ( відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.
Порядком визначено механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.
Пунктом 2 Порядку передбачено, що документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».
Відповідно до п.5 Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.
Відповідно до п.7,п.8 Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.
За результатами проведення перевірки структурним підрозділом з питань соціального захисту населення складається акт обстеження матеріально-побутових умов сімї за формою, встановленою Мінсоцполітики, який підписується всіма повнолітніми внутрішньо переміщеними особами та у визначених законодавством випадках - їх законними представниками, а також представниками структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.
Пунктом 10 Порядку передбачено, що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня складення акта обстеження матеріально-побутових умов сімї та отримання електронної справи отримувача соціальної виплати вносить на розгляд комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - комісії), подання про призначення (відновлення) або про відмову в призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати.
Питання щодо призначення ( відновлення) або про відмову в призначенні ( відновленні) відповідної соціальної виплати уповноважена розглядати комісія з питань призначення (відновлення) та здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, склад якої затверджений рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 21.06.2016 року №413, який в подальшому змінений на підставі рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 11.05.2017 року № 263 (а.с.11-21).
Відповідно до п.12 вищевказаного Порядку за результатами розгляду подання з урахуванням акта обстеження матеріально-побутових умов сімї або інших документів, визначених в абзаці другому пункту 7 цього Порядку, комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати з моменту припинення її виплати, в тому числі з урахуванням інформації про стан фінансування та виплати, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики або інших органів, що здійснюють соціальні виплати.
Згідно п.15 Порядку орган, що здійснює соціальні виплати та структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи, та здійснює повернення сум недоотриманих соціальних виплат за минулий період відповідно до законодавства».
15.05.2017 року позивач звернулась до Лозівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про поновлення виплати пенсії. Так, згідно протоколу від 30.05.2017 року № 21 засідання комісії з питань призначення (відновлення) та здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам було вирішено відновити позивачу виплату пенсії з 15.05.2017 року.
Крім того, ОСОБА_1 звернулась до Лозівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про нарахування та виплату пенсії по інвалідності з 01.03.2016 року, а також нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати».
Згідно протоколу від 10.01.2018 року № 35 засідання комісії з питань призначення (відновлення) та здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам було вирішено відмовити в поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 в звязку з тим, що відсутні всі докази про місце її знаходження в період з 01.03.2016 року до 15.05.2017 року, оскільки до 02.2016 року вона перебувала на обліку в Бердянському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Запорізької області, де і отримувала пенсію.
У статті 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсій. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що місять недостовірні відомості;
2) у разі смерті пенсіонера;
3) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
4) в інших випадках, передбачених законом.
Однак із матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано жодного доказу того, що в період з 01.03.2016 року до 15.05.2017 року позивач отримувала пенсію в іншому місті або було прийняте рішення про припинення виплати позивачу пенсії.
За таких обставин, суд вважає, вимога позивача щодо визнання протиправними дій Лозівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо припинення з 01.03.2016 року нарахування та виплати їй пенсії підлягає задоволенню.
Що стосується вимоги визнання дій управління протиправними в ненаданні представнику позивача для ознайомлення пенсійної справи та копій розпоряджень, то суд виходить з наступного.
Відповідно до п.4.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів. В матеріалах пенсійної справи містяться персональні дані, що є конфіденційною інформацією.
Згідно ст. 32 Конституції України та п. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» забороняється зібрання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її попередньої згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено надання адвокату інформації, копій документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Договір про надання правової допомоги не містить даних про отримання адвокатом ОСОБА_2 при здійсненні своїх повноважень інформації та копій документів, які є конфіденційною інформацією та/або стосуються особистих персональних даних, тому суд вважає дана вимога задоволенню не підлягає.
Щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», то суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в звязку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року №2050-ІІІ та п.2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 встановлено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів в звязку з порушенням термінів їх виплати проводиться лише у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим законом (з 01.01.2001 року).
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру. Тобто компенсації підлягають лише нараховані але не виплачені грошові доходи, які не мають разового характеру.
Пунктом 3 Порядку № 159 встановлено вичерпний перелік грошових доходів, що підлягають компенсації разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і які не мають разового характеру.
Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період невиплату доходу.
Згідно зі ст.ст. 1,2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів нарахованих громадянам.
Відповідно компенсація визначається на нараховані, але вчасно не виплачені суми.
Представником позивача заявлена вимога про нарахування компенсації щодо оспорюваних сум пенсії за період з 01.03.2016 року до 15.05.2017 року, а не нарахованих, тому відсутні підстави для задоволення позовної вимоги в частині нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків виплат пенсії, відповідно до вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати».
З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Відповідно до ч.1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміні стративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на кори сть якого ухвалене судове рішення, подати у в становлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 371 КАС України суд допускає до негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць.
У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 5,9,71, 139, 241,242,246 КАС України, суд
Уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду піддати негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: О.Г.Попов