Справа № 815/6935/17
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6935/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправної відмови у призначенні пенсії та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить суд визнати протиправною відмову відповідача у призначенні позивачу пенсії як державного службовця у відповідності із Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування»; зобовязати відповідача призначити з 17.11.2017 позивачу пенсію у відповідності із Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому призначена пенсії за вислугу років як працівнику освіти на підставі п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Однак позивач має стаж роботи в органах місцевого самоврядування (з 12.04.2002 по 20.11.2015 позивач обіймав посаду сільського голови) 13 років 6 місяців та 21 день, що на його переконання, надає право позивачу на призначення пенсії за вислугою років згідно з Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». На підставі цього позивач звернувся до відповідача за призначенням пенсії, однак листом від 18.11.2017 № 135/К-01 йому було відмовлено, оскільки Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» така посада як «голова села» не передбачена, що виключає можливість призначення пенсії позивачу відповідно до вказаного Закону. У досудовому порядку врегулювати спір не вдалося, що зумовило позивача звернутися за судовим захистом.

Ухвалою судді від 02.01.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

26.01.2018 від Ізмаїльського ОУПФ України в м. Одесі до суду надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого чоловіки, народжені після 01.01.1956, мають право на пенсію як державним службовцям у віці 62 років відповідно до ч.2 ст.37 Закону України «Про державну службу», у звязку із чим вимога позивача щодо призначення відповідної пенсії з 17.11.2017 (з дати звернення до органу ПФУ) є передчасною, оскільки позивач, який народився 15.12.1956, досягне пенсійного віку 16.12.2018. Крім того, станом на 01.05.2016 (до набрання чинності Закону № 889) ОСОБА_1 вже не працював, а був звільнений 02.11.2015, отже йому необхідно мати 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку згідно ст.37 Закону України «Про державну службу». При цьому позивач має лише 13 років 6 місяців стажу в органах місцевого самоврядування, чого недостатньо для призначення відповідної пенсії. Також безпідставними є посилання позивача на положення ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», оскільки остання втратила чинність. Крім того, в періоді з 12.04.2002 по 02.11.2015 позивач обіймав посаду «голова села», яка не передбачена Законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про державну службу». Зважаючи на необґрунтованість позовних вимоги, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено пенсію за вислугу років з 08.12.2015 як працівнику освіти відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Станом на 01.10.2017 розмір пенсії ОСОБА_1 склав 3839,41 грн.; загальний стаж склав 42 роки 11 місяців 3 дні.

07.11.2017 позивач звернувся до Ізмаїльського ОУПФ України Одеської області із заявою щодо призначення пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» як державному службовцю.

Листом від 17.11.2017 № 135/К-01 ОСОБА_1 повідомлено, що за матеріалами пенсійної справи стаж та заробіток враховані повністю, а тому призначити пенсію позивачу на підставі Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» як державному службовцю неможливо.

Також у відповіді зазначено, що посада «голова села» не передбачена Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», що також з огляду на відзив на адміністративний позов, на думку відповідача, є самостійною підставою для неможливості призначити відповідну пенсію.

Останній аргумент відповідача суд вважає неспроможним, оскільки в силу ч.1 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міст.

Поряд із тим, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначене рішення органу ПФУ від 17.11.2017 № 135/К-01 обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у звязку з наступним.

З огляду на матеріли справи, ОСОБА_1 проходив службу в органах місцевого самоврядування на посаді сільського голови з 12.04.2002 по 02.11.2015. У трудовій книжці наявність наступні записи: 12.04.2002 - посада в органах місцевого самоврядування - сільський голова; 12.04.2002 - присвоєно 10 ранг осадової особи місцевого самоврядування; 12.04.2002 - прийнята присяга посадової особи органу місцевого самоврядування; 27.01.2005 - присвоєно 10 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування 4 категорії; 21.04.2006 - посада в органах місцевого самоврядування - визнання повноважень сільського голови; 22.01.2007 - присвоєно 8 ранг 4 категорії органу місцевого самоврядування; 28.01.2010 - присвоєно 7 ранг 4 категорії посадової особи органу місцевого самоврядування; 15.11.2010 - визнано повноваження сільського голови; 02.11.2015 - звільнено у зв'язку з закінченням повноважень сільського голови. Загальний стаж роботи в органах місцевого самоврядування склав 13 років 6 місяців.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби. Згідно із статтями 2, 3 вказаного Закону посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України. Згідно з пунктом 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 N 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Виходячи з норм ст. 22 Закону № 2493 та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок № 283), стаж держслужби набувався на посадах та в державних органах, а також на посадах та в органах, визначених Законом № 2493 чи на посадах, віднесених Кабміном до відповідних категорій посад держслужби чи посад в органах місцевого самоврядування.

З 01.05.2016 набув чинності новий Закон від 10.12.2015 № 889-УІІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 889). При цьому за п. 4 ст. 46 Закону № 889 до стажу держслужби, як і раніше, продовжує зараховуватись час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом № 2493.

Вищезазначений Порядок № 283 втратив чинність і з 01.05.2016 для держслужбовців застосовується Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 р. № 229 (далі - Порядок № 229).

Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 та п. 6 Порядку № 229 стаж держслужби за періоди роботи до набрання чинності цим Законом має обчислюватись у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Отже до 01.05.2016 (тобто до набуття чинності Законом № 889) при обчисленні стажу в органах місцевого самоврядування слід застосовувати норми Порядку № 283.

Розділом XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 передбачено право на пенсію відповідно до раніше діючого закону про державну службу (Закон № 3723) особам, які станом на 01.05.2016 обіймали посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та особам, які на 01.05.2016 мають не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Згідно з п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 особи, зазначені в п.п. 10 і 12 цього розділу, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723, а саме: державні службовці, які на день набрання чинності Закону № 889 (01.05.2016 року) займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності Закону № 889 (01.05.2016) мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовці.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійною віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу робот на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за при значенням пенсії не с державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної платив працюючою державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне сі рахування. а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, частиною 2 статті 37 Закону України «Про державну службу» передбачено право на призначення пенсії державного службовця до досягнення віку, встановленого ч.1 цієї статті, згідно якої право на пенсію за віком мають державні службовці - чоловіки ІНФОРМАЦІЯ_2 і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1,січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

З огляду на вищевикладене, однією з обовязкових умов для призначення пенсії державним службовцям є досягнення пенсійною віку. В даному випадку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на теперішній час виполонилось 61 рік. А право на призначення пенсії державною службовця він набув би у 62 роки, а саме у грудні 2018 року (тобто 16.12.2018), оскільки чоловіки народженні після 01.01.1956 мають право на пенсію як державним службовцям у віці 62 роки відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу». Відтак, позовна вимога щодо призначення пенсії позивачу як державному службовцю з 17.11.2017, тобто з дати звернення до органу ПФУ, є необґрунтованою, оскільки позивач не досягнув на цей момент віку, достатнього для призначення пенсії як державному службовцю (62 роки).

Також суд враховує, що станом на 01.05.2016 (до набрання чинності Закону № 889) ОСОБА_1 вже не працював, оскільки був звільнений 02.11.2015 року. Отже позивачу необхідно мати не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеною віку відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Втім, позивач був звільнений 02.11.2015 і станом на 01.05.2016 має лише 13 років та 6 місяців стажу в органах місцевого самоврядування.

Крім того, суд відхиляє посилання позивача на ч.10 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», згідно з якою однією з умов для призначення пенсії є наявність стажу роботи на зазначених посадах 8 років і більше, або впродовж двох і більш скликань, починаючи зі скликання 1990 року, оскільки частину 10 цієї статті виключено згідно із Законом України від 03.10.2017 N 2148-VIII (зміни застосовуються з 01.10.2017).

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб'єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

На підставі встановлених фактів, суд приходить до висновку про те, що за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 та надання відповіді листом від 18.11.2017 № 135/К-01, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, пропорційно, своєчасно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обовязку вчинити певну дію. Відтак, не підлягає до задоволення також і похідна позовна вимога щодо зобовязання відповідача призначити з 17.11.2017 позивачу пенсію у відповідності із Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Керуючись ст.ст. 242-246, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (68800, Одеська область, Ренійський район, с. Орлівка, вул. Горького, 6а) до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (68609, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кишинівська, 46) про визнання протиправної відмови у призначенні пенсії та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк

.