Справа № 193/1454/17
Суддя: Кащук Д. А.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЄУН №193/1454/17
Провадження №2-а/193/2/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

24 січня 2018 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Кащук Д.А.,

при секретарі Ратушній В.В.,

за участі позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Софіївка справу за уточненим адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови інспектора УПП про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови інспектора УПП про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним.

В обгрунтування поданого позову позивач зазначає, що 22 листопада 2017 року інспектором патрульної поліції 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії БР №054116 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення в вигляді штрафу 425 гривень. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом 21.11.2017 року 23 год. 50 хв., нібито здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, а саме жовтий, чим порушив п.п.8.7.3(г) ПДР України. Правопорушення зафіксоване на боді камеру № 234 №17. При цьому протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Зазначає, що копія постанови, після її складення, вручена була ОСОБА_1, за що він поставив свій підпис в гр. 10 зазначеної постанови. Текст постанови інспектором йому не оголошувався, його права, передбачені ст.268 КУпАП інспектором не розяснювались. Але, коли він вирішив ознайомитись зі змістом постанови, то побачив, що прочитати її неможливо через нерозбірливість почерку. Втім, навіть за таких обставин видно, що в постанові зазначено два прізвища, а саме: в графі №4 постанови «особа, щодо якої розглядається справа: ОСОБА_3», а в графі № 6, де повинен бути опис правопорушення, та в графі №7 «прийняте по справі рішення: застосувати до» зазначено інше прізвище та ініціали, яке прочитати неможливо. Також дата складення постанови та дата скоєння правопорушення нечіткі та мають виправлення. Також в графі №7 постанови має місце виправлення в розмірі штрафу - 425 написано не під копірку, як інший текст постанови. Крім того, на штемпелі, який стоїть на постанові також зазначено не його прізвище, а іншої людини. Зі змісту копії постанови, що йому вручена, неможливо прочитати, яке правопорушення він скоїв, та за що його притягнуто до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 зазначає, що 21 листопада 2017 року він дійсно керував своїм автомобілем CHEVROLET AVEO, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кривому Розі і приблизно біля дванадцятої години ночі був зупинений працівниками ДАІ на вулиці Дімітрова (нині вул.Героїв АТО), що в Металургійному (Дзержинському) районі міста ОСОБА_4. Коли спитав про причину зупинки, то йому пояснили, що він порушив правила проїзду перехрестя, а саме - проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофора в районі центрального ринку міста, що в Центрально-Міському районі міста ОСОБА_4. ОСОБА_1 заперечував те, що скоїв правопорушення, так як впевнений в тому, що проїхав зазначене перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора зелений. Коли він вже був на перехресті зелене світло світлофора почало мигати і він закінчував маневр проїзд перехрестя уже на жовтий сигнал світлофора .

Зазначає, що Правил дорожнього руху України ніяким чином він не порушував, про що він заявив працівникам ДАІ, які його зупинили. Але вони не звернули увагу на його пояснення та склали постанову про накладення адміністративного стягнення. При ознайомленні з постановою, ОСОБА_1 звернув увагу на те, що постанова датована 22 листопада 2017 року. Яка саме стаття КУпАП зазначена в постанові, він увагу не звернув, а в копії постанови, що йому вручили це ст.121 ч.2 КУпАП. Які саме Правила дорожнього руху він порушив за що його притягнуто до адміністративної відповідальності, в копії постанови прочитати неможливо.

Таким чином, на даний час існує оригінал першого примірника постанови від 22.11.2017р. та копія цієї постанови, які відрізняються одна від одної викладеним текстом, що є недопустимим. В копії постанови, яку він отримав, взагалі неможливо прочитати яке порушення Правил нібито він допустив.

Дану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримував свій уточнений адміністративний позов та просив задовільнити його в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомлено. В матеріалах справи наявний відзів на позов, в якому відповідачем зазначено, що під час патрулювання 21 листопада 2017 р. у м. Кривому Розі на перехресті вул. Старовокзальної, вул. Лєрмонтова та пр. Миру, був помічений транспортний засіб ОСОБА_5 з держ номерами АЕ0943СК, який проїхав вище зазначене перехрестя на жовтий сигнал світлофору.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач стверджує, що після тих обставин, як були помічені ознаки того, що позивач гр. ОСОБА_1, порушив ПДР, він зупинив вище зазначений т/з з додержанням ПДР України, підійшов до т/з представився згідно з п.3 ст.18 ЗУ " Про Національну поліцію", після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" повідомив про причину зупинки. Після того попросив предявити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Також були зачитані позивачу його права зазначені у ч.1 ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України та було запитано «Чому скоїли вище вказані адміністративні правопорушення?» На що отримав відповідь «Я нічого не порушив я проїхав на зелений сигнал світлофору», але ж на відеозаписі зафіксованому на бодікамеру чітко вбачається як позивач проїхав вище зазначене перехрестя на жовтий сигнал світлофору. Під час розгляду справи надійшло лише одне клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та так як з матеріалів справи було лише відеозапис на якому зафіксовано факт правопорушення з яким позивач був ознайомлений. Жодних клопотань більше від позивача не надходило.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серія БР № 054116 від 22.11.2017 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 таКУпАП.

Позивачу було розяснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Отже ним, вищезазначені вимоги закону, як субєктом владних повноважень, були дотримані, але Позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як встановлено судом, постановою серії БР №054116 від 22.11.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що 21.11.2017 року о 23:50 год. в м.Кривий Ріг водій рухався по вул. Лермонтова на перехресті вул. Старовокзальна та пр. Миру водій здійснив рух на заборонений сигнал світофору, а саме жовтий, чим порушив ПП 8.7.3 (г) ПДР України, правопорушення зафіксоване на боді камеру №234№17.

Як вбачається з матеріалів справи, мається дві постанови серії БР №054116 від 22.11.2017 року відносно правопорушника ОСОБА_1, в одній, яка міститься в матеріалах справи у вигляді копії, візуально не можливо розібрати суть постанови, тому що маються виправлення (а.с. 8).

В постанові, яка є оригіналом, та яку суд витребував у Софіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, для огляду, можливо чітко розглянути суть постанови, виправлення не вбачаються, вказана постанова заповнена каліграфічним почерком, тому суд приходить до висновку, що оригінал постанови та її копія мають розбіжності та складені не одночасно.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із відеозапису, виконаного за допомогою боді камери поліцейського від 22.11.2017р., видно як через перехрестя проїзжає легковий автомобіль. Час на відеозапису 00.01.59 22.11.2017р. В постанові зазначено, що правопорушення скоєне 21.11.2017р. о 23год.50 хв. Тобто час та дата вказані в постанові та на відеозапису не збігаються. Визначити, що це проїзжає саме автомобіль ОСОБА_1 неможливо, так як не видно ніяких впізнавальних знаків, а саме державного реєстраційного номера. Потім видно, що патрульний автомобіль поліцейських довгий час їде по вулиці міста ОСОБА_4 і попереду автомобіля поліцейських не видно ніякого легкового автомобіля. Тільки через деякий час видно як зупиняється автомобіль позивача.

Згідно відеозапису, складанню оскаржуваної постанови на місці зупинки транспортного засобу передувало обвинувачення ОСОБА_1 зі сторони поліцейського у скоєнні порушення Правил дорожнього руху, а саме не включення попереджувальних сигналів, які подаються світловими вказівниками повороту при перестроюванні з одного ряду руху в інший. Обвинувачення ОСОБА_1 з боку поліцейських про проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора боді камерою не зафіксоване.

Зі змісту відеозапису вбачається, що процес розгляду справи не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини передбачені ст. 280 КУпАП не з'ясовувалися, права, передбачені ст. 268 КУпАП щодо отримання ОСОБА_1 правової допомоги дотримані не були.

Оскаржувана постанова складалась відповідачем за адресою зупинки транспортного засобу- м.Кривий Ріг, вул.Героїв АТО б.4 Металургійний район, тобто на дорозі, ні письмові, ні усні пояснення від позивача не вимагались, його права не розяснювались, постанова не оголошувалась, що підтверджується відеозаписом.

Відповідно до положень ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному звязку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Відповідно до ч.1-3 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Отже, якщо адміністративне правопорушення не було зафіксовано в автоматичному режимі, працівник поліції не має права виносити постанову без складання відповідного протоколу.

Ч.3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч.3 ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. В контексті диспозиції статті 258 КУпАП не зазначено, що в разі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 КУпАП адміністративний протокол не складається. Про це говориться і в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України про застосування положень ст.258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, де зазначено, «що субєкти владних повноважень (працівники ДАІ) мають право виносити постанови про адміністративне правопорушення, не передбачене ч.1 ст.258 КУпАП, за місцем його вчинення, попередньо склавши протокол про адміністративне правопорушення. У випадках не складення такого протоколу постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню в порядку, визначеному законодавством.»

Відповідачем ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача складений не був.

Разом з тим, ст.276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою 50069, м.Кривий Ріг, вул. Волгоградська,11, де розташоване Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу. Проте, інспектор Рева А.В. положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_2 суттєво порушив права позивача.

Слід зауважити, що відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП , якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач заявляв відповідачу про те, що не згоден з тим, що допустив порушення Правил дорожнього руху та попередив його, що буде оскаржувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності в суд. Зважаючи на це відповідач повинен був діяти згідно ч.5 ст.258 КУпАП та зобовязаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення. Але такого протоколу складено не було.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Працівник патрульної поліції не має права притягувати водія до адміністративної відповідальності без доказів та без зясування всіх обставин справи. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Ст.62 Конституції України передбачає, що усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Якщо ж поліцейський встановив докази і посилається на них, водій має право ознайомитися з цими доказами, навіть якщо це відеозапис нагрудної камери інспектора. Відповідач предявляв ОСОБА_1 відеозапис на його прохання, але цей відеозапис не підтверджує в повній мірі його вини в скоєнні правопорушення, а отже не може бути доказом по справі.

Розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі, тощо.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Рева А.В. не дав ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор Рева А.В. проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Разом з тим, інспектор Рева А.В. виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП.

У порушення абз. п. 5 розд. ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року (надалі за текстом Інструкція) постанову не було оголошено, а лише було вручено позивачу.

Відповідно до п.9 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376 «Бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим».

На момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, для правомірного притягнення особи до адміністративної відповідальності, у Відповідача повинні були б бути докази, що беззаперечно доводять наступні факти: факт вчинення правопорушення; вину особи, що вчинила таке правопорушення у такому вчиненні.

Також, Відповідач повинен був: діяти виключно у відповідності до Конституції України, Законів України, керуватися такими нормативно-правовими актами як ЗУ «Про дорожній рух», КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,у суворому їх дотриманні та повазі до прав і свобод особи, що підозрюється та притягається до адміністративної відповідальності;

чітко і зрозуміло розяснювати права і обов'язки особі, що притягається до адміністративної відповідальності;

розглядати всі обґрунтовані клопотання особи, що притягається до адміністративної відповідальності;

сприяти всебічному встановленню істини і збиранню доказів;

не виносити постанову за відсутності доказів, що передбачені ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розд. ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Але ж оскаржувана постанова таким вимогам не відповідає.

Таким чином, були встановлені такі порушення:

Відповідач ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі.

Відповідач ОСОБА_2 позбавив позивача ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП.

Відповідач ОСОБА_2 порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП.

Відповідач повинен був керуватись відповідними пунктами (нормами) Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

З наведеного вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції відеозапису.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, судом встановлено наявність порушень процесуальних прав позивача як особи, відносно якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 134, 139, 243-246,286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 про скасування постанови інспектора УПП про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - задовільнити в повному обсязі.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 054116 від 22.11.2017, складену інспектором роти №3 батальйону №1Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Закрити адміністративне провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено і підписано 29 січня 2018 року.

Суддя: Д.А. Кащук