Справа № 808/504/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року о/об 15 год. 18 хв.Справа № 808/504/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Новікової Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області до Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області про визнання неправомірною та скасування вимоги,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1

довіреність від 03.01.2018 року

від відповідача - ОСОБА_2

довіреність від 09.01.2018 року

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі позивач або (далі - ТУ ДСАУ в Запорізькій області) до управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- зобов'язати відповідача виключити з розділу 2.5 «Штатна дисципліна. Видатки на оплату праці працівників та нарахування на заробітну плату»Акту ревізії фінансово-господарської діяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області за період з 01 січня 2014 року по 01 вересня 2016 року від 21 грудня 2016 року № 08-21/14 висновок про те, що премія до професійних свят (Дня юриста і Дня працівників суду) працівникам апаратів судів, а саме - робітникам, зайнятим обслуговуванням судів, виплачувалася в порушення пункту 2 «ж» наказу Міністерства праці України від 02 жовтня 1996 року № 77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів»;

- визнати неправомірною та скасувати вимогу Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, викладену в листі від 03 лютого 2017 року № 04-08-08-14/709.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що вимоги Держаудитслужби в Запорізькій області, викладені в листі від 03 лютого 2017 року № 04-08-08-14/709, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області вважає неправомірними та такими, що не підлягають виконанню, оскільки преміювання робітників, зайнятих обслуговуванням судів, до святкових дат здійснювалося відповідно до вимог Кодексу Законів про працю України, Законів України «Про оплату праці» та «Про судоустрій і статус суддів» та не порушує вимоги підпункту «ж» пункту 2 наказу Міністерства праці України від 02 жовтня 1996 року № 77. Зазначає, що аналогічна правова позиція щодо можливості преміювання робітників, зайнятих обслуговуванням судів, до святкових дат викладена у листі Управління Держпраці у Волинській області від 17 листопада 2016 року № 2538/01-06.1. Таким чином, вважає, що фактично ніяких порушень законодавства в частині виплати премій фахівцями Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області виявлено не було, у зв'язку з чим вимога щодо усунення порушень законодавства є безпідставною.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав та просив с суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях, відповідно до яких зазначає, що враховуючи вимоги Наказу №77 та Кодексу законів про працю України, пункт 1.4 Положення про систему преміювання не поширюється на робітників, умови оплати праці яких визначаються відповідно до Наказу №77. Вказує на те, що протягом 2014-2015 років робітникам судів, умови оплати праці яких визначаються відповідно до Наказу №77, щомісячно нараховувалась премія за підсумками роботи за місяць відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи. Проте у вересні 2014 року, відповідно наказів голів місцевих судів Запорізької області, премійовані вищевказані робітники на честь професійного свята «Дня Юриста». Також в листопаді 2014 року та в грудні 2015 року, відповідно наказів голів місцевих судів Запорізької області, премійовані вищевказані робітники на честь професійного свята «Дня працівників суду». Таким чином, нарахування та виплата премії на честь святкових дат робітникам судів, умови оплати праці яких визначаються відповідно до Наказу №77, є порушенням Положення про систему преміювання та пункту 2«ж» Наказу №77.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 20 лютого 2017 року позовну заяву Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області залишено без руху та надано строк для їх усунення.

14 березня 2017 року провадження у справі відкрити та призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 05 квітня 2017 року зупинено провадження у справі до 23 травня 2017 року.

23 травня 2017 року провадження у справі зупинено до 26 липня 2017 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року провадження у справі зупинено до 04 жовтня 2017 року.

09 жовтня 2017 справу №808/504/17 прийнято до свого провадження суддею Татариновим Д.В. та розгляд справи призначено на 01 листопада 2017 року.

01 листопада 2017 року ухвалою суду закінчено підготовче провадження у справі та зупинено провадження у справі до 06 грудня 2017 року.

Ухвалою суду від 06 грудня 2017 року провадження у справі поновлено.

06 грудня 2017 року провадження у справі зупинено до 10 січня 2018 року.

Ухвалою суду від 10 січня 2018 року провадження у справі поновлено.

Відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 10 січня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Згідно пункту 2.20 Плану контрольно-ревізійної роботи на III квартал 2016 року, затвердженого наказом Державної аудиторської служби України від 02 вересня 2016 року № 75, у період з 28 вересня 2016 року по 21 грудня 2016 року (із зупиненням в період з 17 жовтня 2016 року по 20 листопада 2016 року та з 08 грудня 2016 року по 15 грудня 2016 року) проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі - ТУ ДСАУ в Запорізькій області) за період з 01 січня 2014 року по 01 вересня 2016 року.

За результатами перевірки фахівцями Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області складено Акт ревізії фінансово-господарської діяльності ТУ ДСАУ в Запорізькій області за період з 01 січня 2014 року по 01 вересня 2016 року № 08-21/14, у розділі 2.5 «Штатна дисципліна. Видатки на оплату праці працівників та нарахування на заробітну плату» (сторінки 21- 22) якого зроблено висновок про те, що премія до професійних свят (Дня юриста і Дня працівників суду) працівникам апаратів судів, а саме - робітникам, зайнятим обслуговуванням судів, виплачувалася в порушення пункту 2 «ж» наказу Міністерства праці України від 02 жовтня 1996 року № 77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів».

Внаслідок такого висновку фахівці Держаудитслужби в Запорізькій області вважають, що зазначеній категорії працівників зайво нараховано та виплачено заробітної плати (премій) за період 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2015 року у загальній сумі 76 850 грн. та, як наслідок, зайво нараховано та перераховано внесків до державних цільових фондів (єдиного соціального внеску) в сумі 27 575,82 грн.

11 січня 2017 року (супровідний лист № 08-01/95) ТУ ДСАУ в Запорізькій області направлено Заперечення до Акту ревізії фінансово-господарської діяльності територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області за період з 01 січня 2014 року по 01 вересня 2016 року від 21 грудня 2016 року № 08-21/14.

31 січня 2017 року (супровідний лист № 04-08-0-14/590) Східним офісом Держаудитслужби в Запорізькій області складено Висновок на Заперечення до Акту ревізії.

Вказаний Висновок надійшов до ТУ ДСАУ в Запорізькій області 08 лютого 2017 року.

З Висновку вбачається, що Заперечення до Акту ревізії відповідачем не прийнято.

08 лютого 2017 року ТУ ДСАУ в Запорізькій області одержано лист Держаудитслужби в Запорізькій області від 03 лютого 2017 року № 04-08-08-14/709 з вимогою усунення виявлених порушень законодавства.

У вимозі зазначається, що Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в період з 28 вересня 2016 року по 21 грудня 2016 року проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності ТУ ДСАУ в Запорізькій області за період з 01 січня 2014 року по 01 вересня 2016 року, якою встановлено ряд порушень, що відображені у Акті ревізії від 21 грудня 2016 року № 08-21/14.

Під час ревізії встановлено наступні порушення:

- підпункт «ж» пункту 2 наказу Міністерства праці України від 02 жовтня 1996 року № 77 «Про умови оплати праці робітників, зайняти обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» де зазначено, що керівникам надано право в межах установлених фондів оплати праці визначати робітникам розмір премії залежно від їхнього вкладу в кінцеві результати роботи, у вересні 2014 року, відповідно наказів голів місцевих судів Запорізької області, на честь професійного свята «Дня Юриста», а також в листопаді 2014 року та в грудні 2015 року, на честь професійного свята Дня працівників суду були премійовані працівники, умови оплати праці яких визначаються зазначеним наказом, що призвело до зайвого нарахування та виплати премій в загальній сумі 76,85 тис. грн. та як наслідок, зайвого нарахування і перерахування єдиного соціального внеску в загальній сумі 27,57 тис. гривень.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 8, пункту 7 статті 10, частини 2 статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», підпункту 16 пункту 6 та пункту 7 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43, підпункту 14 пункту 6 Положення про Східний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Держаудитслужби від 02 червня 2016 року № 23, підпункту 14 пункту 6 Положення про управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, затвердженого наказом Східного офісу Держаудитслужби від 29 серпня 2016 року № 3, пунктів 46, 49-50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Уряду від 20.04.2006 № 550, Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області вимагає:

Усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Заслухавши представників позивача та відповідача, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд не находить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №43 від 03 лютого 2016 року Державна аудиторська служба України ( далі Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитлужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 9 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення, Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються,обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Також, Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держаудитслужба має право звернутися до суду в інтересах держави.

Відповідно до пункту 7 згаданого вище Положення, Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» №2939-ХІІ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право предявляти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державної фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлених порушень законодавства предявляти обовязкові до виконання вимоги щодо усунення таких порушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обовязковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

За викладеного, суд приходить до висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимоги про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обовязкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обовязки для позивача, а в даному випадку невиконання спірної вимоги стосовно усунення допущених порушень не породжує для позивача негативних наслідків.

У справі, яка розглядається, Територіальним управлінням ДСА України в Запорізькій області визначено позовні вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги №04-08-08-14/709 від 03 лютого 2017 року, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

В той же час, враховуючи, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не шляхом подання адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною та її скасування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що питання про правомірність та обґрунтованість визначення відповідачем збитків, відображених в оспорюваної вимозі може бути предметом судового розгляду лише за позовом органу державного фінансового контролю про стягнення вказаних у вимозі збитків, а не за позовом позивача про оскарження такої вимоги.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України, яка викладена у постанові цього суду від 21 квітня 2015 року у справі №21-155а15.

Так, у ході судового розгляду даної справи, представниками сторін не наведено жодних підстав та не надано будь-яких доказів, які б свідчити про те, що фінансовою інспекцією вживаються заходи щодо стягнення збитків з позивача у судовому порядку за оспорюваною вимогою, а тому позовні вимоги позивача про визнання протиправною та скасування оспорюваної вимоги, є необґрунтованими.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача виключити з розділу 2.5 «Штатна дисципліна. Видатки на оплату праці працівників та нарахування на заробітну плату» Акту ревізії фінансово-господарської діяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області за період з 01 січня 2014 року по 01 вересня 2016 року від 21 грудня 2016 року № 08-21/14 висновок про те, що премія до професійних свят (Дня юриста і Дня працівників суду) працівникам апаратів судів, а саме - робітникам, зайнятим обслуговуванням судів, виплачувалася в порушення пункту 2 «ж» наказу Міністерства праці України від 02 жовтня 1996 року № 77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів», суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу позивача на те, що Акт перевірки не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обовязків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення в ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Таким чином, слід відмовити позивачу у позовній вимозі про виключення з Акту ревізії фінансово-господарської діяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області за період з 01 січня 2014 року по 01 вересня 2016 року від 21 грудня 2016 року № 08-21/14, розділу 2.5 «Штатна дисципліна. Видатки на оплату праці працівників та нарахування на заробітну плату».

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та наведену правову позицію Верховного суду України, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 73, 90, 241-246, 250, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений статті 255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений статтею 295 КАС України.

Рішення складено у повному обсязі 19 січня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов