Справа № 642/3216/17
Суддя: Бондаренко В. В.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 642/3216/17
Провадження 2-а/642/47/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року суддя Ленінського районного суду міста Харкова Бондаренко В.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова про визнання незаконними рішень та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова у якому просить: визнати протиправною бездіяльність Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова щодо відмови у нарахуванні та виплати йому пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком із її збільшенням у 2,5 рази, відповідно до ст. 54 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 11.02.2003 року та постанови КМУ від 21.12.20005 №1293 «Про збільшення пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова здійснити перерахунок його пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком із її збільшенням у 2,5 рази з 01.11.2011 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є інвалідом IIІ групи, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії. Відповідно до ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-ХІІ, встановила право осіб які віднесені до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідів IIІ групи на отримання пенсії по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком із її збільшенням у 2,5 рази. Однак, постановою КМУ від 23.11.2011р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що набрала чинності з 01.01.2012 року, була виведена формула нового Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який є неправомірним, оскільки це порушує ч. 3 статті 22 Конституції України. Його права на розмір пенсії встановлений вказаним законом, та не можуть бути звужені постановою КМУ. 27.04.2017. року він звернувся до відповідача з відповідною заявою, привести нарахування та виплату належних державних пенсій як інваліду - ліквідатору ЧАЕС у відповідність до Конституції України, на що отримав 17.05.2017 року відмову у задоволенні вимог. Ця відмова є свідомим порушенням з боку відповідача вимог статей 22 та 46 Конституції України. Вже призначена пенсія у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком із її збільшенням у 2,5 рази не могла бути зменшена ні у якому разі - ні на підставі прийняття Постанови КМУ, ні на підставі внесення змін до Закону № 796-ХІІ.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення на позов, в яких просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, вважає позовні вимоги не обґрунтованими. Посилається на те, що позивач перебуває на обліку у Київському об'єднаному управління Пенсійного фонду України м.Харкова та отримує пенсію року по інвалідності. Пенсія позивачу обчислена та виплачується відповідно до законодавства, що діє на сьогоднішній день. Органи Пенсійного фонду України з 01.01.2012р. проводять виплату пенсій у розмірах, обчислених згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»., яка набрала чинності з 01.01.2012 року. Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII від 28.12.2014р., який набув чинності з 01.01.2015р., текст статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено у такій редакції: "Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. (а.с.22-26)

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник позивача, згідно письмового клопотання, просив справу розглянути за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача, згідно письмового клопотання, просив справу за його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин, оскільки отримуючи з жовтня 2011 року кожного місяця пенсію у зменшеному розмірі, позивач був обізнаний про порушення його прав та мав змогу звернутись до суду за їх захистом.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відновлення виплати його пенсії з жовтня 2011р. по 27.04.2017 у зв'язку з пропуском строку для звернення до суду підлягають залишенню без розгляду.

Суд відмовляє позивачу у задоволенні позову в іншій частині, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримує пенсію з 01.12.2006 року по інвалідності, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

ОСОБА_1 є інвалідом IІ групи, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи НОМЕР_1 та довідкою МСЕК.

27.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії згідно зі ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 17.05.2017 р. № 93/К-7 відповідачем було зазначено, що пенсія ОСОБА_1 виплачується відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстав для її перерахунку з 01.11.2011р. немає з посиланням на те, що при встановлені розмірів пенсії інвалідам-чорнобильцям органи пенсійного фонду керуються постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», що вказана постанова є чинною і на даний час та обов'язковою для виконання органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796(далі - Закон № 796).

Статтею 49 зазначеного Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ч.4 статті 54 Закону №796, в редакції, яка діяла до прийняття Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" № 107-VІ від 28.12.2007, тобто до 01.01.2008 року, у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3-й групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 вищезазначеного Закону особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 3 групи - в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 було визнано неконституційними зміни, внесені до ст.ст. 50, 54 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підпунктами 12, 15 пункту 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI.

Відповідно до ст.152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, чинною є редакція ст.ст. 50, 54 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.12.2007р., якими передбачено виплату інвалідам 3 групи 1 категорії державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком

Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Як було встановлено п. 4 ст. 54 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції від 09.07.2007р.), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції від 09.07.2007р.) особам, віднесеним до першої категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам 3 групи - 50 % мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року №76-ІІІ, що набрав чинність з 01.01.2015 року, внесено зміни до Закону України № 796-ХІІ від "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У відповідності до ст. 50 Закону № 796-ХІІ (в редакції від 28.12.2014р.) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Приписами ст. 54 вищезазначеного Закону № 796-ХІІ (в редакції від 28.12.2014р.) передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

З огляду на викладені положення законодавства, з 01.01.2015 року визначення розмірів пенсій ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року визначено порядок нарахування та розмір виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, відповідно до п.1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого вищезазначеною постановою (далі по тексту - Порядок № 1210) цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"(далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно з п.10 Порядку № 1210 призначення пенсії із заробітної плати, одержаної за роботу за межами зони відчуження, провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п. 11 Порядку № 1210 мінімальний розмір пенсії для осіб

III групи інвалідності - 145 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 13 Порядку № 1210 визначено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах: інвалідам III групи - 284,7 гривні.

Норми ст.ст.50, 51, 54 Закону № 796-ХІІ, якими було встановлено кратні розміри основної та додаткової пенсій втратили чинність, а тому не можуть визначати розмір пенсії позивача.

Отже, починаючи з 01.01.2015 року норми і положення ст. cт. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, а відтак, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягає постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.

Отже, чинним законодавством не передбачено норм щодо обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та 50 % від розміру мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія), а вказані виплати вірно проводяться відповідачем в порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у постанові №1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Суд не приймає до уваги посилання в позові на рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року по справі №10-рп/2008 та 22 вересня 2005 року по справі №5-рп/2005, оскільки вони не стосується норм Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року №76-ІІІ, що набрав чинність з 01.01.2015 року, внесено зміни до Закону України № 796-ХІІ від "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", цей закон не визнаний неконституційним і є діючим.

На підставі викладеного та Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 19, 44, 77, 139, 241-246, 255, 257-263, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова здійснити перерахунок пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком із її збільшенням у 2,5 рази з 01.11.2011 р по квітень 2017 р. - залишити без розгляду.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня отримання копії повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В.Бондаренко