Справа № 823/1944/17
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року справа № 823/1944/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №810-13 від 09.06.2016, яким визначено зобов'язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 2631 грн. 49 коп.

В обгрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що в порушення ст. 58 Податкового кодексу України у податковому повідомленні-рішенні не вказані об'єкт нерухомості, стосовно якого нараховано податкове зобов'язання, ставка податку, податковий період та норма чинного законодавства, на підставі якої нараховано податок та не додано розрахунок податкового зобов'язання. Також вважає, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням відповідач визначив позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік на підставі рішення Черкаської міської ради про встановлення місцевих податків та зборів на 2015 рік від 22.01.2015 №2-672. Вважає, що визначення податкового зобов'язання на підставі вказаного рішення є незаконним, оскільки всупереч підпункту 12.3.4 статті 12 Податкового кодексу України воно не оприлюднено до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів. Крім цього, вказане рішення взагалі офіційно не не оприлюднене в жодному місцевому друкованому засобі інформації, оскільки всупереч статті 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» проект вказаного рішення не був оприлюднений за 20 робочих днів до розгляду на сесії Черкаської міської ради та всупереч статті 36 вказаного Закону не проведено належного аналізу регуляторного впливу вказаного рішення. Крім цього, оприлюднення вказаного рішення в інформаційному віснику «Місто» не є офіційним, оскільки у Черкаської міської ради відсутній друкований засіб масової інформації і угоди з іншими засобами масової інформації не укладались. Так, Черкаською міською радою газету «Місто», засновником якої є Черкаська міська рада, визначено офіційним друкованим засобом масової інформації. Однак рішенням Черкаської міської ради №5-834 від 09.07.2010 редакцію газети «Місто» припинено, а інформаційний вісник «Місто» КП «МІФ Черкаси» діє на власний розсуд. Крім цього, всупереч пункту 6 рішення Черкаської міської ради від 22.01.2015 №2-672 вказане рішення опубліковане в інформаційному віснику «Місто» не в повному обсязі, а сайт Черкаської міської ради, на якому вказане рішення опубліковане в повному обсязі, не є офіційним. Офіційне оприлюднення нормативних актів в електронних засобах масової інформації не передбачено законодавством, що підтверджується листами Міністерства юстиції України від 25.09.2009 №9513-0-33-09-32 та від 09.06.2009 №994-09-24 і листом Державного комітету інформатизації України від 22.04.2009 №609/05-09. Також згідно підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової забудови встановлюються в залежності від місця розташування (зональності). Ставки податку, встановлені рішенням Черкаської міської ради від 22.01.2015 №2-672, визначені без застосування місця розташування (зональності), тому вказане рішення є незаконним і застосуванню не підлягає.

Представник позивача до зали судового засідання не прибув, натомість 19.12.2017 надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача 21.12.2017 надав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю. Зазначив, що позивачка є власником ? частини нерухомого майна, що розташоване в м. Черкаси, вул. Вернигори, 2, тому відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та підпункту 266.7.2 пункту 266,7 статті 266 Податкового кодексу України оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням їй визначено податкове зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік у сумі 2631 грн. 49 коп. Звернув увагу суду, що підпункт 4.1.9 пункт 4.1 статті 4 Податкового кодексу України передбачає заборону вносити зміни до будь-яких елементів податків та зборів. Однак Законом України № 71-VIII встановлено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зміни до елементів податку не вносились, тому принцип стабільності податкових правовідносин не порушений. 17.01.2018 подав до суду письмове клопотання, яким просив розглядати справу у його відсутність.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги клопотання представників сторін про розгляд справи у їх відсутність, суд відповідно до вимог частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником ? частини нежилого приміщення загальною площею 432,1 кв.м., яке розміщене за адресою: АДРЕСА_2

22.01.2015 Черкаська міська рада прийняла рішення №2-672, яким відповідно до статті 266 Податкового кодексу України на території міста Черкаси встановлено податок на майно, зокрема, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (додаток №1 до рішення).

Згідно пункту 3.1 вказаного Положення об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Пунктом 6 вказаного Положення передбачено, що ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Пунктом 5 рішення Черкаської міської ради від 22.01.2015 №2-672 встановлено, що відповідно до пункту 4 розділу 11 Прикінцевих положень до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-V111 це рішення застосовується з дати набрання чинності зазначеного Закону, тобто з 1 січня 2015 року.

Рішення Черкаської міської ради від 22.01.2015 №2-672 було опубліковане 02.02.2015 в інформаційному бюлетені Черкаської міської ради «Місто» №1 без додатків. У публікації було зазначено, що ознайомитись з рішенням та додатками до нього можна на офіційних сайтах міської ради (http://www.rada.cherkasy.ua/ua) та департаменту фінансової політики Черкаської міської ради (http://www.dfp.ck.ua).

Також рішення Черкаської міської ради від 22.01.2015 №2-672 разом з додатками було опубліковане на сайті (http://www.rada.cherkasy.ua/ua).

Державною податковою інспекцією у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення №810-13 від 09.06.2016, яким на підставі рішення Черкаської міської ради від 22.01.2015 №2-672 та Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (додаток №1 до рішення) позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік у розмірі 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2015 року (1218 грн. станом на 01.01.2015) за 1 квадратний метр належної позивачу ? частини нежилого приміщення (216,05 кв.м.) у загальній сумі 2631 грн. 49 коп.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями податкового повідомлення-рішення №810-13 від 09.06.2016 (а.с. 11), реєстру платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (а.с. 90), інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 10.01.2018 (а.с. 91-92), рішення Черкаської міської ради від 22.01.2015 №2-672 (а.с. 94-96), Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (додаток №1 до рішення) (а.с. 97-100), витягу з сайту Черкаської міської ради «База даних нормативних документів Черкаської міської ради» (а.с. 101), інформаційного вісника Черкаської міської ради «Місто» №1 від 02.02.2015(а.с. 102).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини щодо встановлення та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, регулюються Податковим кодексом України.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 N71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015, до Податкового кодексу України внесені зміни.

Так, статтею 8 Податкового кодексу України передбачено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Повноваження Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільських, селищних та міських рад щодо встановлення податків та зборів визначені статтею 12 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктами 12.1.2, 12.1.4 пункту 12.1 статті 12 Податкового кодексу України Верховна Рада України встановлює перелік місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних та міських рад, та положення, визначені в пунктах 7.1, 7.2 статті 7 цього Кодексу щодо місцевих податків та зборів, а саме: щодо встановлення таких елементів податку, як платники податку; об'єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку; а також податкові пільги та порядок їх застосування.

Відповідно до наданих повноважень Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 N71-VIII внесено зміни до статті 265 Податкового кодексу України, згідно з якими визначено, що податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Також внесені зміни до статті 266 Податкового кодексу України, відповідно до яких встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1); об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1); базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1); базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1).

Таким чином, з 01.01.2015 Податковим кодексом України встановлено новий податок, а саме: податок на нежитлову нерухомість.

Підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Згідно з пунктом 10.2 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

При цьому пунктом 10.3 вказаної статті передбачено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Таким чином, податок на майно (в частині податку на майно, відмінне від земельної ділянки), встановлюється лише за рішеннями місцевих рад.

Згідно пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Так, встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 12.3.1); при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (підпункт 12.3.2).; рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період), в іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (підпункт 12.3.4).

Відповідно до статті 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Таким чином, згідно з вказаними приписами Податкового кодексу України рішення місцевої ради, офіційно не оприлюднене органом місцевого самоврядування до 15 липня поточного року, застосовується починаючи з 1 січня року, наступного за роком, в якому планується застосовувати місцевий податок.

Згідно статті 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 №1160-IV регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 N71-VIII органам місцевого самоврядування було рекомендовано у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Також було встановлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

На виконання вказаного припису Черкаською міською радою було прийнято рішення від 22.01.2015 №2-672, яким встановлено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. яке було опубліковане в інформаційному бюлетені Черкаської міської ради «Місто» без додатків а також на офіційному сайті Черкаської міської ради (http://www.rada.cherkasy.ua/ua).

Оскільки норми статті 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 №1160-IV щодо офіційного оприлюднення рішень міських рад у 2015 році не застосовувались, оприлюднення рішення повинно було здійснюватись відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (в редакції станом на 01.01.2015), згідно яким: розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13); розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення (пункт 1 частини першої статті 14); розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності (пункт 2 частини першої статті 15).

Згідно статті 5 вказаного Закону доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом.

Беручи до уваги, що рішення Черкаської міської ради від 22.01.2015 №2-672 було опубліковане в інформаційному бюлетені Черкаської міської ради «Місто» №1 від 02.02.2015, а також на офіційному сайті Черкаської міської ради (http://www.rada.cherkasy.ua/ua), суд приходить до висновку, що вказане рішення було оприлюднено відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI, відтак, є офіційно оприлюдненим відповідно до вимог підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України.

Вищенаведеним спростовуються доводи позивача щодо відсутності офіційного оприлюднення рішення Черкаської міської ради від 22.01.2015 №2-672.

Також вищевказаним спростовуються доводи позивача щодо відсутності офіційного опублікування проекту вказаного рішення та відсутності аналізу його регуляторного впливу, оскільки їх наявність передбачена Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", який у 2015 році щодо рішень місцевих рад не діяв.

Крім цього, суд зазначає, що вказані обставини а також встановлення податку без врахування зональності не мають значення для розгляду справи, оскільки не є предметом доказування у справі щодо оскарження рішення місцевої ради.

Щодо посилання позивача на листи Міністерства юстиції України від 25.09.2009 №9513-0-33-09-32 та від 09.06.2009 №994-09-24 і лист Державного комітету інформатизації України від 22.04.2009 №609/05-09 суд зазначає, що 13.01.2011 був прийнятий Закон України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI, тому застосуванню підлягають норми вказаного Закону.

Щодо посилання позивача на дефекти форми суд зазначає, що у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні вказано, що податок нараховано на підставі підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, та податковий період, а саме:2015 рік.

При цьому об'єкт оподаткування та ставка податку формою податкового повідомлення-рішення не передбачені.

Згідно з підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно підпункту 266.7.3 пункту 266.7 вказаної статті платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо: об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

Оскільки вказаними нормами не передбачено вручення платнику податку розрахунку податку, натомість передбачено право платника податку звернутись до податкового органу з письмовою заявою щодо проведення звірки, посилання позивача на відсутність розрахунку податку є необгрунтованою.

Разом з цим, згідно з пунктом 12.5 ст. 12 Податкового кодексу України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, яке набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України.

Беручи до уваги, що рішення Черкаської міської ради від 22.01.2015 №2-672 було опубліковане 02.02.2015, тобто після 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів, як передбачено підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, його положення мають застосовуватись починаючи з 2016 року.

Приписи підпункту 12.3.4 пункту 12.3 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України є імперативними і Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-V111 не змінювались.

Суд також зазначає, що відповідно до пункту 10.2 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). Оскільки податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не є обов'язковим для встановлення місцевими радами, підпункт 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, який передбачає, що у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, не застосовується у зв'язку з відсутністю таких мінімальних ставок.

Беручи до уваги вищевказане, суд приходить до висновку, що визначення позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке є об'єктом нежитлової нерухомості, на підставі рішення Черкаської міської ради від 22.01.2015 №2-672 є незаконним, тому податкове повідомлення-рішення від 09.06.2016 №810-13 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 241-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 09.06.2016 №810-13 про визначення ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 2631 (дві тисячі шістсот тридцять одна) гривня 49 копійок.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, м. Черкаси, 18000 у сумі 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Руденко