Справа № 355/1095/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 355/1095/17 Головуючий у 1 інстанції - Литвиненко О.Л.
Суддя - доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі Кузик М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на постанову Баришівського районного суду Київської області від 26.09.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шульги Дмитра Ігоровича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії інспектора № 3 батальйону управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шульги Дмитра Ігоровича при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП України;

- скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 435552 від 19.07.2017, винесену інспектором роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шульгою Дмитром Ігоровичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити;

- зобов'язати начальника управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України вжити заходи у знятті всіх облікових документів та носіїв інформації про адміністративне правопорушення, відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 26.09.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеною вище постановою Департамент патрульної поліції звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 19.07.2017 року інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Полтава ДПС лейтенантом поліції Шульгою Д.І. винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 435552 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

З вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 19.07.2017 о 16:40 в м. Полтава по вул. Харьківське шоссе, 2, керуючи транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER PRADO, державний номерний знак НОМЕР_1, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 е та 8.10 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

21.08.2017 головним державним виконавцем Баришівського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області Качур Т.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови серії АР № 435552, виданої 19.07.2017 управлінням патрульної поліції у м. Полтава про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 850, 00 грн.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови в цілому, а тому суд першої інстанції вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо позивача закриттю.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржувана постанова інспектора № 3 батальйону управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шульги Дмитра Ігоровича є законною та обґрунтованою, прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 статті 122, статті 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З огляду на вказані норми законодавства, колегія суддів вважає необґрунтованими та не вірними висновки суду першої інстанції про незаконність дій інспектора, у зв'язку з розглядом останнім справи на місці, без надання можливості позивачу на звернення за правовою допомогою та подання доказів чи клопотання.

Більше того, відповідна позиція ніяким чином не суперечить рішенню Конституційного суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, оскільки його висновки стосуються ч. 1 ст. 276 КУпАП, а щодо ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається та адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Статтею 251 КУпАП України встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України (в редакції до 15.12.2017) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відеозапис, наданий в суді першої інстанції повністю підтверджує факт вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так, з відеозапису із нагрудної камери інспектора, здійсненого 19.07.2017, (а.с. 44) вбачається, що автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO» д.н.з. НОМЕР_1 об 16 год. 40 хв. 13 сек. знаходиться перед регульованим пішохідним переходом (дорожній знак 5.35.1 «пішохідний перехід») та світлофором, на якому горить червоний сигнал, що забороняє рух. Об 16 год. 40 хв. 14 сек. вказаний автомобіль здійснює проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофора. Далі, об 16 год. 40 хв. 36 сек. автомобіль зупиняється уже на іншому світлофорному об'єкті, котрий регулює проїзд перехрестя вул. Харківське Шосе із вул. Європейська у м. Полтаві.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України, саме за проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофора по вул. Харківське Шосе, а не за проїзд на заборонений сигнал світлофора, котрий регулює проїзд перехрестя вул. Харківське Шосе із вул. Європейська у м. Полтаві, що не вірно було встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом із нагрудної камери інспектора та Стоп-кадрами 1, 2 із відеозапису, які колегія суддів вважає належними та допустимими.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відсутність належних доказів, наданих позивачем на спростування цього факту, колегія суддів вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 435552 від 19.07.2017, яка винесена інспектором роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шульгою Дмитром Ігоровичем є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Щодо вимоги позивача про закриття справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить рішення, одним з яких є закриття справи. Постанови про закриття справи виноситься за наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу, в тому числі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що оскільки способом захисту прав та інтересів особи у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у адміністративній справі належить до компетенції органу, який відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення наділений таким правом, у даному випадку це відноситься до компетенції відповідачів, то вимоги позивача щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягають задоволенню, оскільки позивачем визначено спосіб захисту порушеного права, який не передбачений чинним законодавством, у зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Також, не підлягає задоволенню вимога позивача про зобов'язання начальника управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України вжити заходи у знятті всіх облікових документів та носіїв інформації про адміністративне правопорушення, відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП України, оскільки вона є похідною від попередніх.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 286, 272, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Баришівського районного суду Київської області від 26.09.2017 - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шульги Дмитра Ігоровича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.