Справа № 348/1366/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року№ 876/11592/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Смидюк Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2017 року у справі №348/1366/17 (суддя Грещук Р.П., постанова прийнята об 11/45 год в м.Надвірна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, повний текст складено 14 листопада 2017 року) за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі ОУПФ) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.42-44), просила:

визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні їй в пільговому обчисленні трудового стажу за період роботи з 22.11.2003 по 13.07.2012 та з 27.07.2012 по 19.01.2014, як трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік і шість місяців; зобовязати ОУПФ здійснити з 10.09.2014 зарахування трудового стажу в пільговому обчисленні за переліченні вище періоди роботи;

визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу при обчисленні заробітної плати сум районного коефіцієнта та північної надбавки; зобовязати ОУПФ здійснити перерахунок пенсії з 10.09.2014, з урахуванням розміру сум районного коефіцієнта та північної надбавки згідно архівної довідки про заробітну плату від 21.09.2016 №1204-02/5497 (далі Довідка), виплатити недоотриманні суми та виплачувати в подальшому на постійній основі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у період з 22.11.2003 по 13.07.2012 та з 27.07.2012 по 19.01.2014 вона працювала в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, а тому трудовий стаж в ці періоди повинен бути зарахований відповідачем у пільговому розмірі з розрахунку один рік за один рік і шість місяців із включенням сум районного коефіцієнта та північної надбавки. Вказує, що відповідачем протиправно відмовлено їй у такому зарахуванні трудового стажу та перерахунку пенсії.

ОСОБА_2 Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2017 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії ОУПФ щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 в пільговому обчисленні трудового стажу за період роботи з 22.11.2003 по 13.07.2012 та з 27.07.2012 по 19.01.2014 як трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців. Зобовязано відповідача здійснити ОСОБА_1 зарахування трудового стажу в пільговому обчисленні за період роботи з 22.11.2003 по 13.07.2012 та з 27.07.2012 по 19.01.2014 як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців.

Визнано неправомірними дії ОУПФ щодо відмови в зарахуванні позивачу при обчисленні заробітної плати сум районного коефіцієнту та північної надбавки. Зобовязати ОУПФ здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 10.01.2017, з врахуванням сум районного коефіцієнту та північної надбавки, згідно Довідки, виплатити позивачу недоплачені суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому, згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Не погодившись із ухваленим рішенням його оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. У поданій апеляційній скарзі вказує на те, що позивачем не представлено трудового договору або довідки в яких зазначено період роботи позивача у районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до них, а тому така немає права на перерахунок пенсії із зарахуванням спірних періодів роботи в пільговому розрахунку. Також, зазначає, що чинним законодавством не передбачено врахування до заробітної плати з якої обчислюється пенсія районного коефіцієнту та північної надбавки.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких міркувань.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на нарахування неврахованих при розрахунку пенсії пільгового трудового стажу, суми районного коефіцієнту та північної надбавки. Також зазначив, що ОСОБА_1 пропустила строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів за період з 10.09.2014 по 09.01.2017, а тому її порушене право підлягає захисту з 10.01.2017.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими з таких міркувань.

Апеляційним судом, з врахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в ОУПФ та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААИ №389248 від 10.09.2014 (а.с.9).

Із записів трудової книжки ОСОБА_1 видно, що та у період з 22.11.2003 по 13.07.2012 та з 27.07.2012 по 19.01.2014 працювала в районі Крайньої Півночі Ямало-Ненецького автономного округу в Закритому акціонерному товаристві «Полярна геофізична експедиція» (далі ЗАТ). Згідно трудових договорів від 22.11.2003, 27.07.2012 №№434, 032-И/12 та додаткових до них трудових угод позивач у зазначений час працювала кухарем 4 розряду, прибиральником виробничих і складських приміщень. Робота відповідно до договорів проводилась вахтовим методом із підсумковим річним урахуванням робочого часу (а.с.7-8, 10-18).

10.05.2017 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням Довідки (а.с.19, 21-22).

Крім, зазначеної довідки у справі також знаходяться довідки від 17.01.2014, 30.01.2014 №№78-11, 226-11, що підтверджують факт роботи позивача у спірні періоди на ЗАТ та отримання нею північної надбавки у розмірі 80% (а.с.24-27).

16.05.2017 у відповідь на заяву ОУПФ повідомило позивача про те, що на час такого звернення перерахунок заробітної плати зробити неможливо, оскільки в пенсійній справі за період роботи ОСОБА_1 в ЗАТ вже є довідки про заробітну плату, згідно яких їй призначена пенсія. А тому підстав для повторного перерахунку пенсії немає (а.с.20).

Розцінюючи такі дії ОУПФ як відмову у зарахуванні трудового стажу у пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців і проведенні перерахунку пенсії позивач звернулася до суду із цим позовом.

За правилами п.5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - №1058-IV) період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_2 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі Указ), ОСОБА_2 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_2 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі ОСОБА_2), Указу Президії Верховної ОСОБА_2 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі Указ-2).

Указом передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплата надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплата різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Згідно ст.3 Указу-2, скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених ст.5 Указу, з п'яти до трьох років та передбачено надання зазначених пільг особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Застосовуючи до спірних правовідносин наведені вище законодавчі норми, суд першої інстанції не врахував того, що пільги, встановлені вказаними нормативними актами розповсюджуються на осіб, що виконували роботу в районах Крайньої Півночі чи місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі у період до 01.01.1991. Позивач працювала у районі Крайньої Півночі після цього періоду.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Враховуючи те, що майже весь період трудової діяльності позивача в районі Крайньої Півночі (22.11.2003 по 13.07.2012 та з 27.07.2012 по 19.01.2014) набутий нею після набрання чинності Законом №1058-IV, яким не передбачено пільгове обчислення такого стажу, то висновки суду першої інстанції щодо зарахування ОСОБА_1 в пільговому обчисленні трудового стажу за один рік роботи як один рік і шість місяців, є помилковими.

Щодо Довідки та довідки від 17.01.2014 №78-11, якими підтверджено нарахування ОСОБА_1 за спірні періоди заробітної плати та північної надбавки, суд апеляційної інстанції зазначає, що вимоги позивача щодо врахування їх при визначенні розміру пенсії є безпідставними та необґрунтованими.

Так, ч.3 ст.96 Закону Союзу Радянських Соціалістичних Республік «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» (далі Закон №1480-I) передбачено, що при вибутті осіб, які проживають у районах, де до заробітної плати встановлено районні коефіцієнти, за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлено, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону.

Із набранням чинності з 01.01.1992 Законом України «Про пенсійне забезпечення» далі Закон №1788-XII) районного коефіцієнту та північної надбавки під час обчислення стажу роботи та середньомісячного заробітку не передбачено, як в подальшому не було передбачено і Законом №1058-IV.

Тобто, Законом №1480-I було передбачено, що з 01.01.1992 в разі виїзду особи за межі районів Крайньої Півночі обчислення заробітної плати, із якої призначаються пенсії, проводиться за виключенням районного коефіцієнту та північної надбавки.

Обчислення розміру пенсії із заробітної плати з урахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки проводилось за періоди роботи до 01.01.1992.

У свою чергу, висновки суду першої інстанції щодо порушення відповідачем при неврахуванні до розрахунку пенсії позивача сум районного коефіцієнту та північної надбавки положень «Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992 (далі Угода) не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки такою Угодою не передбачено можливості перерахунку страхових внесків, що сплачувалися на території Російської Федерації, у разі переїзду працівника в іншу державу. Угодою гарантовано лише врахування власного страхового (трудового) стажу кожної із сторін, що набутий після 13.03.1992 при призначенні пенсії на її території.

Відповідно до ст.1 Угоди пенсійне забезпечення громадян сторін здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Всі витрати на пенсійне забезпечення несе держава, яка надає забезпечення.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії із врахування стажу її роботи в районі Крайньої Півночі у пільговому обчисленні, а також районного коефіцієнту та північної надбавки, які та отримувала в період з 27.07.2012 по 19.01.2014 задоволенню не підлягають.

Принагідно, слід звернути увагу на те, що згідно наявних в матеріалах справи трудових договорів та уточнюючих довідок про характер виконуваних ОСОБА_1 робіт ці роботи виконувались вахтовим методом.

Суд першої інстанції посилаючись на законодавство, що діяло до 01.01.1991 та передбачало умови щодо пільгового, в півтора кратному розмірі, обчислення трудового стажу для осіб, які працювали до 01.01.1991 на умовах трудового договору в районах Крайньої Півночі чи місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, не зазначив того, що абзацом 1 п.5.9 «Основних положень про вахтовий метод організації робіт», затверджених постановою Державного комітету СРСР з праці і соціальних питань, Секретаріату ВЦРПС та Міністерства охорони здоров'я СРСР від 31.12.1987 №794/33-82 встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу, з урахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу-2.

Таким чином, пільги, передбачені ст.5 Указу, в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України у постановах від 27 жовтня 2015 року та 02 грудня 2015 року №№21-3324а15, 21-3950а15.

З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційну скаргу належить задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити.

ОСОБА_2 Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_2 набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повний текст виготовлений 29 січня 2018 року.