Справа № 804/7838/17
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 р. справа № 804/7838/17
24 листопада 2017 року Фермерське господарство "Тетяна" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України №209181/21919397 про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 19.09.2017 року Фермерського господарства «Тетяна»; визнати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Фермерського господарства «Тетяна» № 6 від 19.09.2017 року, датою її фактичного отримання, а саме: 29.09.2017 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2017 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.12.2017 року.
У судове засідання 20.12.2017 року представник позивача та представник відповідача, належним чином повідомлені про день, час і місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, до суду не прибули.
20.12.2017 року представник позивача через канцелярію суду надав письмове клопотання про розгляд адміністративної справи без його участі, в порядку письмового провадження.
Відповідач завчасно повідомлений про день, час та місце судового засідання, заперечень на позов не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи або надання часу щодо подання письмової позиції по суті спору, до суду не звернувся. Суд вважає, що відповідачу було надано достатньо часу з 27.11.2017 року по 20.12.2017 року щодо надання письмових заперечень на адміністративний позов, враховуючи можливість направлення пояснень засобами електронного та поштового звязку.
Відповідно до частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву, у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Частиною 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Згідно з частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Керуючись приписами статей 175, 194, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження, за наявними матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у адміністративному позові, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно із частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Відповідно до витягу з ЄДРПОУ від 18.09.2017 року видами діяльності ФГ «Тетяна» є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 01.63 Післяурожайна діяльність; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
Судом встановлено, що між Фермерським господарством «Тетяна» (далі - ФГ «Тетяна») (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Союз ДАГ» (покупець) було укладено договір поставки № 1-2017 від 19.09.2017 року. На підставі вищевказаного договору, ФГ «Тетяна» було виписано та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН) податкову накладну № 6 від 19.09.2017 року.
Відповідно до платіжних доручень № 515 від 20.09.2017 року та № 524 від 22.09.2017 року покупець ТОВ «Союз ДАГ» сплатив 80% вартості поставленої кукурудзи ФГ «Тетяна».
Податкова накладна була направлена до Державної фіскальної служби України, документ прийнято, проте реєстрацію його зупинено, що підтверджується квитанцією № 1 від 29.09.2017 року.
Підставами для зупинення реєстрації податкової накладної № 6 від 19.09.2017 року вказано про виявлені помилки: ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 1005. Платнику податків запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.
З матеріалів справи вбачається, що 02.10.2017 року позивачем було направлено до податкового органу пояснення та документи на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої зупинена, а саме: договори поставки та купівлі-продажу матеріалів; рахунки, видаткові накладні, акти прийому-передачі на придбання матеріалів, ТТН; розрахункові документи, банківські виписки з поточного рахунку; документи, що підтверджують якість продукції (паспорти якості, сертифікати); документальне підтвердження наявності трудових ресурсів (бухгалтерська довідка по зарплаті за 3 квартал 2017 року, 1-ДФ за 3 кв. 2017 року), матеріально-технічних та технологічних можливостей для здійснення господарських операцій (бухгалтерська довідка по основним засобам); статистична звітність: 4-сг, 21-заг, 37-сг, 29-сг; реєстр орендодавців, договір оренди, додаткова угода, відомості з держреєстру речових прав (один типовий примірник); довідка про кількість землі в обробітку; довідка статистики з розшифровкою видів діяльності за КВЕД-2010.
Проте, 06.10.2017 року комісією Державної фіскальної служби України було прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а саме, рішення № 209181/21919397 про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 19.09.2017 року.
Не погоджуючись із вищезазначеними висновками податкового органу, ФГ «Тетяна» звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою на рішення №209181/21919397 про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 19.09.2017 року.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України № 209181/21919397 про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 19.09.2017 року Фермерського господарства «Тетяна», суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (далі -Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Аналогічні приписи наведені у підпункті 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 (далі - Критерії).
Пункту 6 Критеріїв містить у собі визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:
1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);
2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.
Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний у квитанції № 1 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу № 567.
При цьому, суд звертає увагу, що такий критерій як невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД у п. 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків не передбачений.
Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Підставою для відмови у реєстрації податкових накладних є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому, судом встановлено, що у рішенні № 209181/21919397 про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 19.09.2017 року, відповідачем не наведено обґрунтувань причин відмови в реєстрації податкової накладної, складеної ФГ «Тетяна».

Відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено, що саме стало підставою для винесення вказаних рішень, а зазначено взагалі щодо надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства чи недостатність поданих документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Проте, не вказано, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

В ході розгляду адміністративної справи судом досліджено письмові докази, наявні в матеріалах справи, а саме: копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копія довідки АБ № 445761; копія свідоцтва № 200069475; копія витягу з ЄДРПОУ; копія рахунку-фактури № 5 від 19.09.2017 року; копія видаткової накладної № 5 від 19.09.2017 року; копія довіреності № 171 від 19.09.2017 року; копія договору поставки № 1-2017 від 19.09.2017 року; копії товарно-транспортних накладних № 19/09 від 19.09.2017 року; копія платіжного доручення № 524 від 22.09.2017 року; копія податкової накладної № 6 від 19.09.2017 року; копія квитанції від 29.09.2017 року; копія таблиці від 02.10.2017 року, від 10.10.2017 року, від 03.11.2017 року; копія пояснень від 02.10.2017 року; копія рішення комісії ДФС від 06.10.2017 року; копія скарги; копія рішення комісії з питань розгляду скарг ДФС; копія повідомлення від 02.10.2017 року; копія звіту; копія технологічної карти; копія довідки Саксаганської сільської ради від 27.03.2017 року № 298; копія реєстру; копія інформаційної довідки; копія додаткової угоди № 5 від 06.07.2016 року; копія договору оренди землі № 4 від 16.12.2008 року; копія акта; копія спрощеного фінансового звіту; копія бухгалтерської довідки; копія договору оренди обладнання від 01.02.2016 року; копія договору позички від 01.02.2017 року; копія бухгалтерської довідки; копія розміру нарахованої зарплати за 3 квартал 2017 року; копія податкового розрахунку; копія результатів агрохімічного обстеження грунту; копія рахунку на оплату № 287 від 27.02.2017 року; копія договору купівлі-продажу № 0037511 від 14.03.2017 року; копія рахунку на оплату/видаткової накладної; копія договору купівлі-продажу; копія рахунку-фактури/рахунку-фактури; копія видаткової накладної/сертифікату; копія специфікації/сертифікату; копія рахунку-фактури/видаткової накладної; копія сертифікату якості/специфікації; копія рахунку № 30/20 від 24.03.2017 року; копія видаткової накладної № 28/20 від 24.03.2017 року; копія рахунку на оплату/видаткової накладної; копії рахунку-фактури/видаткової накладної; копії сертифікату якості/специфікації; копії специфікації/посвідчення; копія рахунку на оплату; копія рахунку-фактури/видаткової накладної; копія специфікації; копія рахунку-фактури/видаткової накладної; копія специфікації; копія рахунку на оплату; копія рахунку-фактури/ТТН; копія договору поставки нафтопродуктів; копія рахунку; копія видаткової накладної; копія договору поставки товарів; копія рахунку-фактури/акт надання послуг/видаткова накладна; копія акта; копія договору; копія товарно-транспортної накладної; копія платіжного доручення; копія довіреності; оригінал квитанції.

Отже, суд дійшов висновку, що платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують підставу для реєстрації податкової накладної.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи, що позивачем було надано всі необхідні документи для прийняття рішення податковим органом про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та підтвердження реальності і законності здійснення господарських операцій, суд вважає, що відповідачем в порушення норм чинного законодавства України було протиправно зупинено реєстрацію податкової накладної № 6 від 19.09.2017 року та прийнято рішення про відмову у реєстрації зазначеної податкової накладної, тому, суд вважає рішення Державної фіскальної служби України №209181/21919397 про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 19.09.2017 року таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Фермерського господарства «Тетяна» № 6 від 19.09.2017 року, датою її фактичного отримання, суд зазначає наступне.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в Інформаційному листі від 24.10.2013 №1486/12/13-13, у відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обовязком постачальника товарів чи послуг.

Цьому обовязку кореспондує обовязок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При розвязанні спорів, повязаних з оскарженням неприйняття податкових накладних для їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, суди повинні враховувати, що Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобовязань за відповідний звітний період.

Таким чином, відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

Як визначено положеннями пункту 201.16.4. статті 201.16 Податкового кодексу України, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність поновлення прав позивача, шляхом зобовязання Державної фіскальної служби України визнати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Фермерського господарства «Тетяна» № 6 від 19.09.2017 року, датою її фактичного отримання, а саме - 29.09.2017 року, тому, суд вважає цю позовну вимогу також обґрунтовано та такою, що підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для повного встановлення обставин справи щодо ухвалення законного судового рішення, яким позовні вимоги Фермерського господарства "Тетяна" - задовольнити повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду у розмірі 3200,00 грн., що документально підтверджується квитанцією № 0.0.901306120.1 від 23.11.2017 року.

Отже, судовий збір у сумі 3200,00 грн. підлягає поверненню позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 9, 72 - 77, 90, 139, 246 - 247, 249, 255, 295, 297Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фермерського господарства "Тетяна" (; 52174, Дніпропетровська область, Пятихатський район, село Чумаки, вулиця Миру, будинок 49) до Державної фіскальної служби України (; місцезнаходження: 04053, Київська область, місто Київ, Львівська площа, будинок 8) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України №209181/21919397 про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 19.09.2017 року Фермерського господарства «Тетяна».

Зобовязати Державну фіскальну службу України визнати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Фермерського господарства «Тетяна» № 6 від 19.09.2017 року, датою її фактичного отримання, а саме - 29.09.2017 року.

Стягнути на користь Фермерського господарства «Тетяна» (; місцезнаходження: 52174, Дніпропетровська область, Пятихатський район, село Чумаки, вулиця Миру, будинок 49) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (; місцезнаходження: 04053, Київська область, місто Київ, Львівська площа, будинок 8) документально підтверджені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень 00 копійок).

Копію рішення направити всім сторонам по справі.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу, безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3