Справа № 396/1994/17
Суддя: Шепетько В. І.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 396/1994/17
Провадження № 2-а/396/5/18
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі головуючого судді Шепетько Володимир Іванович,

з участю секретаря Очеретньої М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка адміністративний позов ОСОБА_1 , до інспектора роти №4 батальону 2 УПП у м.Одеса старшого лейтенанта поліції Звірякова Олександра Сергійовича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом про скасування постанови БР №014892 від 18.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, посилаючись на те, що постанова є неправомірною та винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому безпідставно вказані обставини про вчинення ним правопорушення, а саме що він рухався без ввімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів поза населеним пунктом.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що постановою інспектора роти №4 1 батальйону 2 УПП у м. Одеса старшим лейтенантом поліції Звіряковим О.С. від 18.11.2017 у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №014892 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позивач вважає, що при розгляді справи посадова особа Національної поліції не з`ясувала всіх обставин справи, не встановила чи наявний факт вчинення адміністративного правопорушення, неправильно застосувала законодавство у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, просить постанову скасувати. Вважає зазначену постанову про адміністративне правопорушення такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки прийнята не лише з порушенням процесуальних норм законодавства України про адміністративні правопорушення, але й без належних на те правових підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до положень пункту 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 чітко зазначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Пунктом 5 Розділу III Інструкції "Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи підлягають до задоволення клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, подавши письмове заперечення, в якому позов не визнав, посилається на те, що 18.11.2017 року інспектором роти №4 батальйону 2 УПП у м. Одеса старшим лейтенантом поліції Звіряковим О.С. було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій автомобіля ВАЗ днз НОМЕР_1 ОСОБА_1 , рухаючись в Одеській області ина трасі Одеса - Мелітополь - Новоазовськ керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом.

Після чого інспекторами було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, згідно п.1 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України на підставі ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а ПДР України. Водій виконав законну вимогу інспектора патрульної поліції. Факт правопорушення визнав. Пропонував обмежетись усним зауваженням, однак після пояснень інспектором, що за дане правопорушення передбачений штраф, почав наполягати, що не згоден зі змістом складеної постанови. Факт правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудної камери DSJX31136_BH1136 на якому зафіксовано, що на транспортному засобі не горіли габаритні вогні.

Просить дослідити вказаний відеозапис та надати йому належну правову оцінку.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату час і місяць цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим підстав для відкладення розгляду справи не вбачається, й суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів.

Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін, без фіксації звукозаписуючим засобом.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.11.2017 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР №014892 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., за те, що ОСОБА_1 18.11.2017 року о 15.00 год., керуючи автомобілем ВАЗ днз НОМЕР_1 в Одеській області на трасі Одеса - Мелітополь - Новоазовськ поза населеним пунктом, не увімкнув ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом.

Дослідивши письмові матеріали та оглянувши ДВД-диск із відеозаписом нагрудної камери відповідача, суд виходить із наступного.

При винесенні постанови суб`єктом владних повноважень інспектором ДПС вчинено низку порушень, порушено вимоги ст.280 КУпАП, а саме в постанові відсутні відомості щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім цього, у постанові про відмову від отримання копії постанови мається лише підпис одного позивача, хоча така відмова повинна фіксуватися за участю не менше двох понятих.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Таким чином протокол, на рівні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, є одним із засобів встановлення фактичних даних на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно Правил дорожнього руху України розділ 9 «Попереджувальні сигнали», в подальшому п.9.1 г, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби, і п.9.8 під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення т/з, що рухаються ближнє світло фар повинно бути увімкнено. У примітці розділу 9 ПДР зазначено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх транспортних засобах, поза населених пунктах, повинні бути увімкнені денні ходові вогні, а вразі їх відсутності ближнє світло фар. Виходячи з розділу 9 ПДР ближнє світло фар у денну пору доби прирівнюються до денних ходових вогнів, тобто попереджувальні сигнали, а не до зовнішніх світлових приладів п.19 ПДР.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач дійсно рухався поза населеним пунктом у світлу пору доби, відеозапис із нагрудної камери відповідача не зафіксував сам факт руху автомобіля, відеозапис розпочинається в той момент, коли автомобіль вже стояв. У зв`язку із запереченнями позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, зважаючи на відсутність прямих доказів вини позивача, враховуючи реальну можливість їх отримання, оскільки нагрудні відеокамери працівника поліції повинні працювати в автоматичному безперервному режимі, а відповідачем на надано відеозапису руху автомобіля із вимкненими фарами, то суд розцінює усі сумніви на користь позивача.

Виходячи із норм викладених в ст.77 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Згідно п.4 Рішення КСУ від 22 грудня 2010 року у справі №23-рп/2010, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Зазначена позиція КСУ передбачає відсутність обов`язку особи доводити свою невинуватість у вчинені вміненого їй адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що відповідачем не було надано відповідних доказів, які б підтверджували скоєння позивачем зазначеного правопорушення, постанова містить ряд суттєвих порушень, які унеможливлюють залишення її в силі і є підставою для її скасування, а тому суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови БР №014892 від 18.11.2017 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Суд приходить до переконання, що відповідачем безпідставно притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі постанови про адміністративне правопорушення, з якою позивач письмово не погодився. Зокрема, у постанові не зазначено якими доказами, доводиться вина ОСОБА_1 , зважаючи на те, що ним не визнано своєї вини, у постанові відсутні посилання на інші докази вчинення правопорушення, зокрема пояснення свідків чи письмові докази, які б фіксували факт вчинення правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем поспішно та без повного та всебічного з`ясування усіх обставини справи, вина ОСОБА_1 не підтверджена належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.ст. 2,9,77 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії БР №014892 від 18.11.2017 року про адміністративне правопорушення, винесену інспектором роти №4 батальону 2 УПП у м.Одеса старшого лейтенанта поліції Звіряковим О.С. про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новоукраїнський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: В. І. Шепетько