Справа № 725/5443/17
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/5443/17
Номер провадження 2-а/725/195/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2018 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

за участю секретаря: Слободян В.О.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Чернівцях, Інспектора роти 2 батальйону УПП ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м.Чернівцях, Інспектора роти 2 батальйону УПП ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.Посилався на те, що постановою серії АР №733088 від 21.11.2017 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 255 грн. 00 коп.

В постанові вказується про те, що він 21.11.2017 року о 12 год. 50 хв. по вул. Небесної сотні, 2 Б м.Чернівці здійснив стоянку безпосередньо в місці виїзду, чим унеможливив рух іншого транспортного засобу, чим порушив п.15.10 д ПДР України

Дану постанову позивач вважає незаконною та безпідставною, оскільки у постанові не зазначено відомостей про те, якому саме автомобілю було унеможливлено рух, скільки часу автомобіль стояв за вказаною адресою, перекриваючи при цьому рух іншому транспортному засобу.

Крім того, позивач обґрунтовував позовні вимоги тим, що за місце вчинення адміністративного правопорушення відсутні дорожні знаки 3.35 «Стоянку заборонено» чи 3.34 «Зупинку заборонено»

Просив визнати протиправною та скасувати постанову серії АР №733088 від 21.11.2017 року, винесену інспектором роти № 1 батальйону УПП в місті Чернівцях Чим пой Т.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідачем було подано заперечення на позов, в яких Управління просило відмовити в задоволенні позову. При цьому посилалося на те, що автомобіль марки «Опель» д.н. НОМЕР_1 було припарковано з порушенням правил дорожнього руху по вул. Небесної сотні, 2Б м.Чернівці, оскільки було унеможливлено рух іншого транспортного засобу..

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідач інспектор Чимпой Т.В. у судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що 21.11.2017 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення. Як вбачається із змісту постанови серії АР №733088 від 21.11.2017 року, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Опель» д.н. НОМЕР_2 в м.Чернівці по вул. Небесної сотні, 2Б, 21.11.2017 року о 12 год. 50 хв. здійснив стоянку безпосередньо в місці, чим унеможливлював рух інших транспортних засобів, чим порушив п. 15.10 д ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КпАП України (а.с.6).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АР №733088 від 21.11.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень (а.с.6).

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

З п. 15.10д Правил дорожнього руху України вбачається, що стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, під визначенням «стоянка» розуміється припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не повязаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Таким чином, у даному випадку підлягає встановленню факт порушення правил стоянки, внаслідок чого було унеможливлено рух іншого транспортного засобу.

Як вбачається із постанови серії АР №733088 від 21.11.2017 року, відомостей про те, якому саме автомобілю було унеможливлено рух у ній не вказано, крім того не вказано де саме було здійснено дане правопорушення.

Крім того, судом встановлено, що за вказаною у постанові серії АР №733088 від 21.11.2017 року адресою відсутні дорожні знаки 3.35 «Стоянку заборонено» та 3.34 «Зупинку заборонено».

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно до п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Докази надають суду учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів.

За змістом ч.9 ст. 80 КАС України копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження (надсилання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи, або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Як було встановлено судом, відповідачем 21.12.2017 року через канцелярію суду було подано письмові заперечення, до яких долучено витяг з бази АРМ 102, роздрукований на папері формату А-4 та ДВД-диск з відеозаписом.

Розглядаючи наведені докази з точки зору їх допустимості та достовірності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Разом із тим, як було встановлено судом документ «Витяг з бази Армор 102» жодним чином відповідачем не було завірено, у звязку з чим даний документ не може бути визнаний судом як допустимий та достовірний доказ у справі.

Окрім того, суд зауважує, що відповідачем у порушення вимог не було надіслано копію даного документа позивачу, у звязку з чим суд також не бере його до уваги.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження факту порушення правил стоянки, внаслідок чого було унеможливлено рух іншого транспортного засобу.

Наданий суду для огляду ДВД-диск з відеозаписом подій не може бути визнаний судом належним доказом на підтвердження зазначеної вище обставини, оскільки факту порушення правил стоянки, внаслідок чого було унеможливлено рух іншого транспортного засобу, може бути підтверджено лише зверненням водія іншого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії АР №733088 від 21.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КпАП України та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька