Справа № 316/707/17
Суддя: Капустинський М. В.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/707/17
Провадження № 2-а/316/111/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

27.11.2017 року м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:

головуючого судді: Капустинського М.В.

секретаря судового засідання: Демешко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Енергодарі Запорізької області справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

13.05.2017 року ОСОБА_1 (надалі - позивач), згідно штемпеля на поштовому конверті, надіслав поштою до Енергодарського міського суду з адміністративним позовом до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій зазначаючи на те, що йому було призначено пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та з 08.07.2016 року отримає пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак за його заявою відповідач здійснив не призначення, а переведення його з одного виду пенсії на інший та при цьому взяв показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік.

Посилаючись на законодавство України вважає що його права порушено та просить суд: Визнати протиправними дії відповідача щодо розрахунку йому пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 2007 рік; Зобов'язати відповідача перерахувати йому пенсію за віком з01.11.2016 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії (2013-2015 роки) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією; Стягнути з відповідача на свою користь суму витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні встановлено наступне:

Згідно з постановою КМУ від 21.12.2016 року за №988, у зв'язку реорганізацією територіальних органів пенсійного фонду України, Управління пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області, у зв'язку з реорганізацією, було перейменовано в Енергодарське об'єднане управління Пенсійного фонду України, який є правонаступником за УПФУ в м.Енергодарі. Таким чином, станом на час розгляду справи, відповідачем по справі є саме Енергодарське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Судом встановлено, що позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у 1997 році. Згідно даних трудової книжки позивач після призначення пенсії продовжив працювати (а.с.9-10). В липні 2016 року позивача на підставі його заяви було переведено на пенсію за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 року (зі змінами та доповненнями) та відмовлено в застосуванні показника середньої заробітної плати відповідно до ч.2 ст.40 зазначеного Закону (а.с.12).

Суд не може погодитись з відмовою відповідача з наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 року (зі змінами та доповненнями), переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (зі змінами та доповненнями) визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

Згідно вимог ст.5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», останнім регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно - правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «пенсією» є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види ж пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Таким законом є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яким встановлюються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі.

У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Обрання особою пенсії за віком замість пенсії за вислугу років, є призначенням пенсії, а не переведенням з одного виду пенсії на інший (ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003р.).

Отже, з огляду на це, до даних правовідносин не підлягає застосуванню норма, визначена ч.3 ст.45 Закону, відповідно до якої, при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати(доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Посилання відповідача на вказану норму суд до уваги не приймає, оскільки, застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік суперечить вказаній нормі, так як в ній йдеться про переведення з одного виду на інший вид, у разі застосування показника середньої заробітної плати при нарахуванні попередньої пенсії. Іншими словами вказана норма застосовується до тих видів пенсій, які регулюються саме Законом № 1058.

У даному випадку, при призначенні пенсії за вислугу років відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, а має місце призначення іншого виду пенсії по іншим нормам закону.

Пенсія за вислугою років - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загально визначена пенсія для усіх категорій осіб - це пенсія за віком.

Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загально передбаченої пенсії не користувався раніше, то право на пенсію за віком у нього виникло вперше (а не відбувся перехід з одного виду пенсії на інший). Тобто пенсія згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачу була призначена вперше, а тому, виникає право на застосування формул визначення розміру пенсії, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не тих формул та граничних розмірів коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший.

Крім того, після отримання права на пенсію за вислугу років, позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Суд встановив, що при призначенні пенсії позивачу за вислугу років як особі, звільненій з військової служби, показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком не застосовувався.

Суд зауважує, що посилання позивача на ст.45 Закону № 1058 щодо показника та його застосування саме за 2007 рік також є безпідставним з тих підстав, що первинно позивачу було призначено за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» ще у 1997 році, а Закон №1058 набув чинності у 2003 році, отже виходячи з логіки відповідача, повинен бути застосований показник за 1997 рік або за 2003 рік, отже і з цих підстав необґрунтовано посилання відповідача на ст.45 Закону №1058.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що реалізація права позивача на пенсію на підставі Закону № 1058 проводиться вперше.

Подібна правова позиція була також висловлена Вищим Адміністративним судом України в ухвалах від 26 травня 2015 року № К/800/2756/14, від 03 червня 2015 року № К/800/15619/15 та Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2КАС України, є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій при здійсненні призначення пенсії позивачу відповідачем суду не надано.

За змістом ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень та про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З урахуванням зазначених вище положень, з метою повного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови позивачу в призначені пенсії за віком на підставі ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та призначення пенсії з урахуванням показника середньої заробітної платні у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2007 рік..

Отже, підлягають задоволенню й вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок позивачу пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників в Україні, з якою сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2013-2015 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

При цьому суд також враховує положення ст.99 КАС України, відповідно якого для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивач просить суд задовольнити позовні вимоги з 01.11.2016 року, однак позивач направив заяву до суду 13.05.2017 року, отже шестимісячний строк становить з 13.11.2016 року, тому щодо здійснення перерахунку підлягають задоволенню саме з зазначеного часу: 13.11.2016 року, а вимоги в частині з 01.11.2016 року по 12.11.2016 рік - підлягають залишенню без розгляду.

Дану позицію підтверджено постановою Верховного суду України від 20 вересня 2016 року № 1601/12900/12, 21-1255а16, у якій при визначенні дати, з якої повинна бути перерахована та виплачена пенсія, також застосовується шестимісячний строк з дня звернення до суду.

Що ж стосується витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для компенсації витрат на правову допомогу згідно ст.90 КАС України, Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», у зв'язку з чим в задоволенні вимог позову в цій частині слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6, 9, 11, 41, 87, 90, 99, 158-163, 167, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо розрахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих працівників зайнятих в галузях економіки України за 2007 рік

Зобов'язати Енергодарське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести з 13 листопада 2016 року перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до вимог ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2013-2015 р.р.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В задоволенні решти вимог адміністративного позову - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Енергодарський міський суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на постанову, а у разі подання апеляційної скарги - відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанову у повному обсязі виготовлено протягом п'яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Суддя М. В. Капустинський