Справа № 552/7950/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Кузіна Ж.В.

22 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 552/7950/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Калиновського В.А.

суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковська А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 13.12.2017, м. Полтава по справі № 552/7950/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, щодо невиплати їй пенсії з 01.08.2017 року; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити їй нарахування та виплату пенсії за вислугу років та виплатити заборгованість за період, починаючи з 01.08.2017 року; допустити негайне виконання постанови в межах стягнення за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати протягом 15 днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 13.12.2017 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Позивач подала письмові пояснення на відзив по апеляційній скарзі. Також просила провести розгляд справи за її відсутності.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є пенсіонером та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, пенсія призначена в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» .

Відповідно до довідки від 20.11.2017 року № 19/117-15275 позивач з 07 листопада 2015 року перебуває у трудових відносинах з Полтавським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, працює на посаді завідувача сектору технічних досліджень документів та почерку відділу криміналістичних видів досліджень та період її роботи зараховується до стажу, що дає право на проведення перерахунку пенсії (а.с. 13).

Полтавський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України є державною організацією, засновником якого є Міністерство внутрішніх справ України, а тому є науково-дослідною установою.

Листом від 02.08.2017 року № 4022/03-24-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило позивача, що з 01.08.2017 року їй призупинено виплату пенсії на підставі того, що вона працює в Полтавському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України, яка підлягає зарахуванню до вислуги років для призначення пенсії (а.с. 15).

Не погодившись з діями відповідача позивач звернулась до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що, якщо особа, якій призначено пенсію, працює на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальним Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата її пенсії призупиняється. Отже відповідач діяв в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Пунктом ж статті 1-2 даного закону визначено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають державні службовці та працівники навчальних, медичних закладів та науково-дослідних установ Міністерства внутрішніх справ України або поліції з числа колишніх працівників міліції, які станом на день опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ та мали календарну вислугу не менше п'яти років і продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах.

Статтею 17 даного закону передбачено, що до вислуги років осіб, зазначених упункті "ж" ст. 1-2 цього Закону, додатково зараховується час безперервної роботи (з дня призначення після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ (міліції) на посадах у Міністерстві внутрішніх справ України або Національній поліції (їх територіальних органах, закладах та установах), що заміщуються державними службовцями, а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах.

Судом встановлено, що позивач з 07 листопада 2015 року перебуває у трудових відносинах з Полтавським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, працює на посаді завідувача сектору технічних досліджень документів та почерку відділу криміналістичних видів досліджень та період її роботи зараховується до стажу, що дає право на проведення перерахунку пенсії (а.с. 10 оборот, 13).

Таким чином враховуючи вище зазначене, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що виплата пенсії особі, якій призначено пенсію та яка працює на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальним Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», призупиняється.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення відповідачем дискреційних повноважень, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, в державі має діяти принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства.

Так, у рішенні від 07.07.1989 року у справі "Сорінг проти Сполученого Королівства" Суд зазначив, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, пов'язаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 13.12.2017 по справі № 552/7950/17 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 13.12.2017 по справі № 552/7950/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 29.01.2018.