Справа № 826/103/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/103/18

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

26 січня 2018 року м. Київ № 826/103/18

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Миколаївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області

до Орендного підприємства орендного тресту "Південзахідхімрембудмонтаж" в особі структурного підрозділу Ремонтно-будівельно-монтажного управління № 3

ВСТАНОВИВ:

Миколаївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області звернулося до суду з позовом про стягнення з Орендного підприємства орендного тресту "Південзахідхімрембудмонтаж" заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за списком № 1 за грудень 2017 року в розмірі 48 003,47 грн.

Ухвалою суду від 3 січня 2018 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 22 січня 2018 року шляхом подання квитанції про сплату судового збору в розмірі 1 600 грн., власного письмового підтвердження про відсутність аналогічних спорів та належного доказу надіслання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

22 січня 2018 року представником позивача подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі в зв`язку з відсутністю коштів та не прийняття бюджету Пенсійного фонду України та його територіальних органів на 2018 рік. Доказів на підтвердження наведених обставин суду не пред"явлено.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Разом з тим, суд зазначає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов'язком суду. Суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Водночас, при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності відповідних коштів для сплати судового збору. Відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 №2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір".

При цьому, згідно із положеннями частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, а тому суд не надає привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору. Надання такого привілею порушить принцип рівності сторін також з огляду на відсутність строків давності щодо стягнення пені, штрафів та заборгованості згідно Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання позивача про відстрочення від сплати судового збору.

Крім того, позивач не усунув недоліки позовної заяви в частині подання власного письмового підтвердження про відсутність аналогічних спорів та належного доказу надіслання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

Таким чином, позивачем не усунуто недоліків позовної заяви, згідно ухвали суду від 3 січня 2018 року.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, –

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву повернути.

2. Ухвалу про повернення позовної заяви надіслати позивачу негайно.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про повернення позовної заяви.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Відповідно до частини сьомої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Згідно зі статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя М.А. Бояринцева