Справа № 569/18125/17
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Мізера А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 управління патрульної поліції у м.Житомир Хильчука Володимира Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до поліцейського роти №2 управління патрульної поліції у м.Житомир Хильчука Володимира Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у адміністративному позові та скасувати постанову серії БР №211148 від 22 листопада 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, однак подав до суду письмове заперечення на позов у якому просив у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку,що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови серії БР №211148 від 22 листопада 2017 року винесеної поліцейським роти №2 ЦПП в м.Житомир ДПП Хильчуком В.В., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN LT 35 номерний знак НОМЕР_1 22 листопада 2017 року о 14 год. 10 хв. на 236 км а/д Київ-Чоп, з 1 жовтня по 1 травня за межами населеного пункту) не ввімкнув ближнє світло фар або денні ходові огні чим порушив п.9.8. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Керуючись положенням статей 33 та 284 КУпАП, постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди та тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з пояснень позивача, 22 листопада 2017 року він рухався транспортним засобом марки VOLKSWAGEN LT 35 номерний знак НОМЕР_1 22 листопада 2017 року по а/д Київ-Чоп та був зупинений поліцейським роти №2 Хильчуком В.В. після зупинки транспортного засобу поліцейський запитав реєстраційні дані, перевірив справжність посвідчення водія та повідомив, що він зупинений за вчинення правопорушення та відразу склав відносно нього оскаржувану постанову.

Однак, зазначену постанову позивач вважає незаконною з тих підстав, що в автомобілі, яким він керував клавіша, яка відповідає за зовнішнє освітлення транспортного засобу не дозволяє візуально визначити в якому режимі вона в даний час перебуває. В темну пору доби, при увімкненні зовнішнього освітлення (габаритів/ближнього світла) панель приборів автомобіля підсвічується, враховуючи той факт, що він керував транспортним засобом в світлу пору доби (14.00 год.) при яркому природному освітленні він був переконаний, що ближнє світло його автомобіля було увімкнене.

Отже, навіть якщо припустити, що він допустив без будь-якого умислу порушення п.9.8. ПДР, то відповідальність за таке порушення передбачена ст.125 КУпАП у вигляді попередження.

Не дивлячись на його пояснення, поліцейський виніс постанову з накладенням штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Відповідно д п.98.8. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідно до п.9.1. ПДР попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби, а ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами.

Ввімкнення ближнього світла фар на транспортному засобі, який рухається у світлу пору доби, використовується для виділення його в потоці інших транспортних засобів з метою попередження про можливу небезпеку та інформує інших учасників дорожнього руху для завчасного вжиття додаткових заходів. Увімкнення ближнього світла фар поза населеними пунктами в осінньо-зимово-весняний час спрямоване на привернення уваги всіх учасників дорожнього руху до транспортного засобу, що рухається.

Тобто з вищевикладеного вбачається, що на водія покладено обов'язок з 1 жовтня по 1 травня поза населеними пунктами вмикати денні ходові вогні , а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Визначення денних ходових вогнів наведено у п.1.10 ПДР, якими передбачено, що денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Відповідно до Міжнародної Конвенції «Про дорожній рух» зі змінами від 2004 року, а також правил ЄЕК ООН №48 денній ходовий ліхтар - призначений для поліпшення видимості спереду транспортного засобу, який рухається вдень. Основне призначення денних ходових вогнів спрямоване на привернення уваги всіх учасників дорожнього руху до транспортного засобу, який рухається, зниження кількості ДТП, що відбуваються з причини неуважності - наїзд на пішоходів і велосипедистів, а також зіткнень з транспортними засобами, які перетинають головну дорогу по другорядній. Не слід путати денні ходові вогні з габаритними вогнями, які мають набагато меншу яскравість і призначені для позначення габаритів автомобіля в темний час доби та в умовах недостатньої видимості.

Відповідно до п.1.10. ПДР недостатня видимість - видимість дороги в напрямку руху не менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду.

Відповідно до вимог пункту 7.1.1. ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» перевірка наявності, розташування, кількості, працездатності, наявності пошкоджень, кольору зовнішніх світлових приладів, у тому числі денних ходових вогнів, здійснюється візуально.

Відповідно до пп. «б» п.2.3. ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно рапорту інспектора та пояснень позивача, викладених у адміністративному позові, він керуючи транспортним засобом 22 листопада 2017 року не увімкнув ближнє світло фар чи денні ходові вогні поза межами населеного пункту. Також з позову видно, що позивач даного факту не заперечує, а лише покликається на невірну кваліфікацію статей КУпАП.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача довів правомірність свого рішення, а позивач не спростував дій відповідача, тому з цих підстав у задоволенні позову позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 управління патрульної поліції у м.Житомир Хильчука Володимира Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя :