Справа № 826/12036/17
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., секретаря Антоненко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Сатер» на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року за адміністративним позовом Головного управління ДФС у м. Києві до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Сатер» про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16. Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 129.1. ст. 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як зазначено Позивачем в адміністративному позові, відповідно до інтегрованої картки платника податків, Відповідач має заборгованість перед бюджетом у загальній сумі 3013104,21 грн., з яких податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 1364914,96 грн., податку на прибуток приватних підприємств - 1648189,25 грн.

Відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що за 2016-2017 роки ним сплачено до Державного бюджету України кошти у сумі 3050787,00 грн. з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 487180,00 грн. з податку на прибуток з приватних підприємств. Відповідачем подано Податкові декларації з Податку на додану вартість за травень 2017 року, червень 2017 року та сплачено відповідні грошові кошти, що підтверджується платіжними дорученнями від 26.06.2017 року №11543639 у сумі 50000,00 грн., від 23.06.2017 року №11510922 у сумі 778326,00 грн., від 27.06.2017 року №11575096 у сумі 19968,00 грн., від 24.07.2017 року №11816482 у сумі 751309,00 грн., у зв'язку з чим податкові зобов'язання, задекларовані ним у податкових деклараціях сплачено у повному обсязі.

Відповідачем дійсно частково сплачено суми заборгованості, проте Позивачем подано позов про стягнення коштів з урахуванням зазначених сум, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно зі ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п. 4 частини першої, частини десятої ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, в чинній на час прийняття судом першої інстанції судового рішення редакції, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, у зв'язку з чим апеляційний розгляд здійснюється в загальному порядку; у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

А згідно з п. 5 частини першої ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Відповідно до частини першої ст. 269 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Згідно з частиною першою ст. 271 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Відповідно до частини третьої ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273 - 277, 282 - 286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 272, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Сатер» залишити без задоволення, а Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку оскаржена бути не може.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.