Справа № 804/6884/17
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року Справа № 804/6884/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі до Наукового - виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Океанмаш» про стягнення заборгованості, -
Ухвалою суду від 26.01.2017 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду на 22.11.2017 року о 09:30 год.
В судове засідання 22.11.2017 року сторони не з'явились. Від позивача поступило клопотання про розгляд справи за його відсутністю в порядку письмового провадження. Відповідач причини неявки суду не повідомив. Доказів своєчасного повідомлення його про розгляд справи на 22.11.2017 року в матеріалах справи були відсутні у зв'язку із чим, розгляд справи було відкладено та призначено до розгляду на 20.12.2017 року о 09:00 год.
07 грудня 2017 року Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпрі до канцелярії суду було подано уточнений адміністративний позов в якому позивач просить стягнути з Наукового - виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Океанмаш» заборгованість у розмірі 39 496,05 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідач має заборгованість перед Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпрі по фінансуванню різниці між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право вказані у позові особи, яка підлягає відшкодуванню за період червень-вересень 2017 року. Відповідач отримав Повідомлення, що підтверджують розмір сум, що підлягають сплаті, однак в установлений законодавством термін суми відшкодування не сплатив, у зв'язку із чим, вказана сума підлягає стягненню в судовому порядку.
Позивач в судове засідання 20.12.2017 року не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
На адресу суду повернуті поштові відправлення із повісткою, направлені на адресу відповідача з відміткою пошти «за спливом терміну зберігання». У відповідності до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи із його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.
З огляду на положення ч. 9 ст. 205 К Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав.
Науково-виробниче Товариство з обмеженою відповідальністю «Океанмаш» зареєстроване в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів до Пенсійного фонду.
З матеріалів справи вбачається, що на підприємстві відповідача працювали особи, яким була призначена пенсія на підставі Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 848-VIII 26.11.2015 року (далі - Закон № 848-VIII), та які на даний час отримують пенсії в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпрі (Чечелівський район), Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпрі (Індустріальний район), Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпрі (Самарський район), Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпрі (Соборний район), Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпрі (Центральний район).
Між тим, в ході співставлення пред'явлених сум витрат, вказаних в Повідомленнях на фінансування різниці в розмірі пенсії та перерахованих «Науково-виробниче Товариство з обмеженою відповідальністю «Океанмаш» сум витрат по фінансуванню різниці у розмірі пенсії позивачем виявлена заборгованість по сплаті коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії в сумі 39 496, 05 грн. за період червень-вересень 2017 року.
Розв'язуючи спір, суд відзначає, що відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 №1977-ХII, різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.
Як встановлено в ході розгляду справи, колишнім працівникам відповідача призначена пенсія за віком як науковим працівникам відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і наукову-технічну діяльність».
Частинами 1 та 2 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.
У відповідності до абзацу 2 пункту 13 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується відповідно до умов, передбачених Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність».
Згідно зі статтею 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26.11.2015 №848-VІІІ держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці.
Різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому частиною дев'ятою статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для цієї категорії працівників; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів- за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.
Постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 року затверджено Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі - Порядок № 372).
Відповідно до пункту 2 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом N 1977-XII, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 372 розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладах ІІІ-ІV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсій відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за затвердженим зразком. Підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.
З метою виконання обов'язку покладеного на позивача відповідно до вимог пункту 5 Порядку № 372 Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на адресу відповідача направлялись повідомлення про суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за червень-вересень 2017 року, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштового відправлення.
З матеріалів справи встановлено, що у повідомленнях про суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, за червень-вересень 2017 року позивачем визначено відповідачу відповідні суми до відшкодування у розмірі 34 496,05 грн.
Вищезазначені положення Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та Порядку фінансування та виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ і організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств і організацій не ставлять сплату різниці у розмірі між сумою звичайної пенсії та сумою наукової пенсії в залежність від результатів фінансово-господарської діяльності підприємств, установ та організацій на яких працювали наукові (науково-педагогічні) працівники.
Окрім цього, норми Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» не містять положень, які передбачають підстави звільнення підприємства від обов'язку відшкодовувати Пенсійному фонду України різниці між сумою призначеної пенсії та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не сплачені суми, зазначені в отриманих повідомленнях, у зв'язку з чим за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 39 496, 05 грн. зі сплати виплат за червень-вересень 2017 року. Доказів сплати вказаної суми заборгованості або припинення існування такого обов'язку з будь-яких інших підстав відповідач до суду не подав.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач обтяжений обов'язком відшкодовувати територіальним органам Пенсійного фонду України витрати на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, що були призначені особам, які знаходились з ним в трудових правовідносинах і внаслідок цього набули та реалізували право на отримання такої пенсії, а визначена позивачем в повідомленнях сума відшкодування відповідачем в ході розгляду справи не спростована, заявлена в позові вимога є обґрунтованою, а відтак, підлягає задоволенню.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що на час розгляду справи сума боргу відповідачем не сплачена в добровільному порядку, відповідних доказів суду не надано, а позивач діяв на підставі та у спосіб передбачений діючим законодавством України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 9, 73, 77-78, 90, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі до Наукового - виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Океанмаш» про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.
Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя І.В. Тулянцева