Справа № 809/1181/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/10449/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Дідик Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року (суддя Остап`юк С.В., час ухвалення 11:35 год., місце ухвалення м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту 18 вересня 2017 р.),

в адміністративній справі № 809/1181/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області,

про визнання дій неправомірними, скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій,

встановив:

У серпні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ДФС в Івано-Франківській області, в якому просила: 1) визнати неправомірними дії начальника ГУ ДФС в Івано-Франківській області та скасувати рішення № від 20.07.2017 року про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 10000 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої; в розмірі 23248,8 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на ці вироби; 2) скасувати податкове повідомлення-рішення начальника ГУ ДФС в Івано-Франківській області № від 20.07.2017 року про накладення на позивача штрафу в розмірі 1 грн. за порушення законодавства про застосування реєстраторів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.09.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції від 13.09.2017 року не погодилась позивач та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому оскаржена постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що в наказі «Про проведення фактичної перевірки» за №1118 від 07.07.2017 р. відсутні підстави для проведення фактичної перевірки, чим порушено норми п.81.1 ст.81 ПК України. Позивача позбавлено законних прав на написання заперечень до акта перевірки від 13.07.2017 року у звязку із передчасним прийняттям оскарженого податкового повідомлення-рішення. В акті про результати фактичної перевірки зазначено, що позивачу пропонується прибути до органу ДПІ для ознайомлення з матеріалами перевірки, надання вмотивованих пояснень та документів щодо фактів, викладених в акті, у термін до 23.07.2017 року, однак рішення про застосування фінансових санкцій прийнято 20.07.2017 року, тобто на три дні раніше терміну встановленого в Акті. Також апелянт вказує, що сигарети марки «Вінстон» були реалізовані за ціною 28,87 грн., що підтверджується контрольною стрічкою РРО. Однак відповідач в акті перевірки безпідставно зазначив, що реалізація зазначених вище сигарет відбулася за ціною 28,90 грн., відмовившись отримати у продавця фіскальний чек про придбання підакцизного товару, а також решту готівкових коштів. Таким чином, сигарети продані без перевищення максимальної роздрібної ціни на тютюнові вироби. Крім цього, апелянту невідомо яким чином відповідач визначив залишок тютюнових виробів в магазині на суму 23248,80 грн., не проводивши звірку товарних запасів. Позивач чи його представник до участі в підрахунку залишків алкогольних та тютюнових виробів в магазині не долучались.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 13.09.2017 р. та прийняти нову постанову суду, якою задоволити позов.

Відповідач апеляційної скарги не визнав, суду апеляційної інстанції подав заперечення, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13.07.2017 р. посадовими особами ГУ ДФС в Івано-Франківській області, на підставі наказу «Про проведення фактичної перевірки» за №1118 від 07.07.2017 р., направлень на перевірку за №1225, 1226 від 10.07.2017 р., за участі продавця магазину ОСОБА_2, проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину «Все до смаку» по вул. Тюдівська, 10/3 в смт. Кути Косівського району Івано-Франківської області, де здійснює свою господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (а.с. 13, 40, 44).

За наслідками перевірки складено Акт (довідка) про результати фактичної перевірки за №090135 від 13.07.2017 р. (реєстраційний номер 704/09/08/РРО/НОМЕР_1), у висновках якого зазначено про порушення пунктів 1, 2, 13 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст.221 ПК України, статей 15, 18 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва», статей 21 24 Кодексу законів про працю України (а.с. 10-11, 41-43).

На підставі вказаного Акта перевірки від 13.07.2017 року ГУ ДФС в Івано-Франківській області винесено податкове повідомленням-рішенням № від 20.07.2017 р. про застосування до позивача ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1 грн., за порушення пунктів 1, 2, 13 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (а.с. 15).

Також ГУ ДФС в Івано-Франківській області винесено рішенням про застосування фінансових санкцій № від 20.07.2017 р. про застосування до позивача ОСОБА_1 штрафу в загальному розмірі 33248,80 грн., а саме, за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої в розмірі 10000 грн., за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби в розмірі 23248,80 грн., відповідно до ст.17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (а.с. 16).

Із змісту вказаних вище Акту перевірки від 13.07.2017 року та матеріалів справи видно, що порушення ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» полягало в тому, що продавцем магазину здійснено проведення розрахункової операції на повну суму покупки товару (однієї пляшки коньяку «Болград» за ціною 70 грн.; однієї пачки сигарет «Вінстон» за ціною 28,90 грн.; 6 штук конфет «Гулівер» за ціною по 3 грн.) без застосування реєстратора розрахункових операцій, та без видачі розрахункового документа встановленого зразка, а також допущено незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначених в денному реєстраторі розрахункових операцій.

Порушення статей 15, 18 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» полягало в тому, що здійснено роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами вищими від встановлених максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби встановлених виробником таких тютюнових виробів, а саме: реалізовано одну пачку сигарет «Вінстон» за ціною 28,90 грн. при допустимій максимальній ціні 28,88 грн.; а також здійснено роздрібну торгівлю алкогольними напоями вітчизняного виробництва за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої, а саме шампанське «Советское» обємом 0,75 л. за ціною 63 грн. при допустимій мінімальній ціні 69,90 грн., та одну пляшку горілки «Горілка класична» обємом 0,375 л. за ціною 51 грн. при допустимій мінімальній ціні 52,34 грн..

Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Стаття 80 Податкового кодексу України визначає порядок проведення фактичної перевірки. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав (пункт 80.2).

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція (пункт 80.4).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (80.7).

Згідно пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом пяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у звязку з необхідністю зясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Таким чином, судом першої інстанції вірно сформовано висновок про те, що розглядувана фактична перевірка 13.07.2017 р. посадовими особами ГУ ДФС в Івано-Франківській області була проведена в межах повноважень і у визначений законодавством спосіб.

Посадовими особами відповідача вручено акт перевірки та додатки до нього продавцю магазину 13.07.2017 р.. У відповідності до пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України позивач мала право подати заперечення щодо висновків перевірки чи фактів і даних, викладених в акті (довідці) перевірки протягом пяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Відповідач, за відсутності заперечень щодо висновків перевірки чи фактів і даних, викладених в акті (довідці) перевірки, в межах строків встановлених пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України виніс оскаржені рішення.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання неправомірними дій відповідача.

Відносно позовних вимог про скасування рішення № від 20.07.2017 року про застосування фінансових санкцій та податкового повідомлення-рішення № від 20.07.2017 року про накладення штрафу, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Статтею 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (пункт 1); видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обовязковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції (пункт 2); забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (пункт 13).

Згідно пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше 1 гривня; за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Матеріалами справи підтверджується факт того, що продавцем магазину 13.07.2017 року здійснено проведення розрахункової операції на повну суму покупки товару (однієї пляшки коньяку «Болград», однієї пачки сигарет «Вінстон» та 6 штук конфет «Гулівер») без застосування реєстратора розрахункових операцій, та без видачі розрахункового документа встановленого зразка, що є порушенням пунктів 1, 3 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.07.2017 р., яким застосовано до позивача штраф у розмірі 1 гривні.

Щодо порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що слід врахувати, що цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Згідно з частиною 10 статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постановою Кабінету Міністрів України за №957 від 30.10.2008 р. «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», встановлені розміри мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв.

Відповідно до вказаної постанови Кабінету Міністрів України за №957 від 30.10.2008 р. (в редакції, чинній на момент виникнення даних правовідносин) мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п'ять зірочок, бренді ординарного, горілки виноградної та інших спиртових дистилятів і спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об'ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що мінімальна роздрібна ціна горілки обємом 0,375 л., міцністю 40% становить 52,34 грн. (348,90 грн. х 40% х 0,375 л /100%), а мінімальна роздрібна ціна шампанського обємом 0,75 л. становить 69,90 грн.. Оскільки позивачем 04.12.2016 р. було реалізовано шампанське «Советсокое», обємом 0,75 л. за ціною 63 грн. та 06.12.2016 р. реалізовано одну пляшку горілки обємом 0,375 л. (40%) за ціною 51 грн., тому за реалізацію алкогольних напоїв вітчизняного виробництва за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої, відповідачем правомірно винесено відносно позивача рішення № від 20.07.2017 р. про застосування до позивача штрафу в розмірі 10000 грн..

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо правомірності вказаного вище рішення № від 20.07.2017 р. в частині застосування до позивача штрафу в розмірі 23248,80 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби.

Так, згідно статті 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Підпунктом 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України передбачено, що для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків.

Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень; роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Колегія суддів враховує, що в матеріалах справи немає і відповідачем на надано суду належних доказів того, що 13.07.2017 р. у магазині позивача було реалізовано одну пачку сигарет «Вінстон» за ціною 28,90 грн. (акцизна марка 16АППМ 196286 ТВ3Ф17/2, вироблено 17.04.2017 р.) за допустимої максимальної ціни 28,88 грн..

При цьому, як видно із контрольної стрічки РРО від 13.07.2017 року сигарети «Вінстон» було реалізовано за ціною 28,87 грн..

Відповідно до ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В такій ситуації являється бездоказовим твердження відповідача про порушення позивачем вимог законодавства в частині щодо роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами вищими від встановлених максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби встановлених виробником таких тютюнових виробів.

Тому, являється протиправним і підлягає скасуванню оскаржене позивачем рішення відповідача № від 20.07.2017 р. в частині застосування до позивача штрафу в розмірі 23248,80 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби.

З врахуванням наведених вище норм законодавства і фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції від 13.09.2017 року слід скасувати та прийняти нову постанову суду про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року в адміністративній справі № 809/1181/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними, скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати частково протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № НОМЕР_2 від 20 липня 2017 року про застосування фінансових санкцій в частині застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 23248,80 грн..

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_3

Повний текст постанови складено 29.01.2018 року