Справа № 545/2459/17
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 545/2459/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Старостіна В.В.

суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машура Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 16.11.2017, суддя Путря О.Г., вул. Фрунзе, 154а, м. Полтава, Полтавська, 36008, повний текст складено 16.11.17 по справі № 545/2459/17

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліціїї у м. Полтаві , Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Слободенюка Артема Сергійовича

про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення нечинною та її скасування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління Патрульної поліції у м. Полтаві, Інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Полтаві Слободенюка Артема Сергійовича, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.08.2017 року відносно нього складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскільки адміністративне правопорушення не скоював та відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, докази в підтвердження факту вчинення ним правопорушення відсутні; були порушені процесуальні норми розгляду адміністративного матеріалу, позбавлений можливості в повному обсязі скористатися своїми правами, справа незаконно була розглянута на місці зупинки автомобіля, хоча мала розглядатися виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 16.11.2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 24.08.2017 року інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Полтаві винесена постанова серії БР № 034523 про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1, 24.08.2017 року о 12 год. 04 хв. в м. Полтава по вул. Європейській, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з ВІ 2444 ВТ зі сторони вул. Боженка у напрямку вул. Степового Фронту на перехресті з вул. К.Шосе, почав рух на заборонений сигнал світлофора, а саме червоний, чим порушив п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваної постанови Інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Полтаві Слободенюка А.С. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому постанова про адміністративне правопорушення від 24.08.2017 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 425,00 грн не підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.п. 8.7.3. Правил дорожнього руху, червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Окрім того, згідно п.п. 8.7.3 вище зазначених правил, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення проїзду на заборонний сигнал світлофора.

Колегія суддів вважає посилання про не вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП такими, що не відповідають дійсності та в повному обсязі спростовується даними відеозапису.

Так, згідно відеозапису достеменно вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з ВІ 2444 ВТ, здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора , чим відповідно порушив п.п. 8.7.3 Правил дорожнього руху .

Твердження позивача про порушення відповідачем порядку розгляду справи, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У відповідності до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частиною першою другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачені і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху розгляд якої віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

При цьому, у відповідності до п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене, зокрема ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення самого правопорушення.

З наведеного вбачається, що у випадку вчинення особами адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається та уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Отже, відповідачем правомірно винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП без складання протоколу на місці вчинення правопорушення.

Крім того, статтею 280 Кодекс України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа: опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Статтею 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної Особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судовим розглядом встановлено, що Інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Полтаві Слободенюком А.С. під час розгляду справи були роз'яснені права правопорушнику ОСОБА_1

Посилання позивача на те, що в ході розгляду інспектором поліції адміністративного матеріалу він не надав письмових пояснень, ніяким чином не впливають на порушення позивачем п. 8.7.3 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в судовому засіданні першої інстанції, позивач будь-яких доказів, які б спростували факт вчинення ним адміністративного правопорушення не надав.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова складена повноважною особою на місці вчинення правопорушення, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши постанову суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 270, 272, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 16.11.2017 по справі № 545/2459/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)В.В. Старостін
Судді(підпис) (підпис) С.С. Резнікова А.О. Бегунц