Справа № 190/1284/17(2-а/190/22/17)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2018 рокусправа № 190/1284/17(2-а/190/22/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Дурасової Ю.В.

судді: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України

на постанову П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 (суддя Фирса Ю.В.)

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України про визнання недійсною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України про визнання недійсною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що 25.09.2017 року позивачем по пошті отримана постанова № 175 від 18.09.2017 року винесена в.о. заступника начальника ГУ ДФС України у Дніпропетровської області ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за порушення п.177.2, п.177.4 ст.177, з урахуванням вимог п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України та п.2 ч.І ст.7, п.11 ст.8, п.2 ст.9 розділу III Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Вважає, що постанова № 175 від 18.09.2017 року про його притягнення до адміністративної відповідальності винесена з порушенням норм законодавства України та не відповідає дійсним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Постановою П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 позов задоволено та скасовано Постанову № 175 від 18.09.2017 року, винесену в.о. заступника начальника Головного Управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 510 грн.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена відповідачем з порушеннями вимог закону, оскільки при її винесенні не дотримані загальні правила притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, а саме не конкретизована обєктивна сторона правопорушення, не зазначено де, коли, за яких обставин позивачем було допущено правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем (Головним управлінням Державної фіскальної служби України) подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що перевіркою зясовано, що господарські операції не підтверджуються стосовно місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання робіт. Як що ж господарські операції не відбувалися, то надані документи не можуть вважатися первинними.

Представником позивача (ОСОБА_1) надано до апеляційного суду відзив, згідно якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що висновки контролюючого органу не враховують первинних документів, як доказ виконання договірних відносин, в актах виконаних робіт зазначено кошторис виконаних ремонтних робіт, тому позивачем було правомірно включено до складу витрат у 2016 році вартість на ремонт зерноскладів №1, 2, 3 на загальну суму 927502,12грн.

Учасники процесу в судове засіданні не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. В силу ч. 4 ст. 229 КАС України судове засідання не фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.09.2017 року в м. Дніпро по вул. Сімферопольська,17-А в.о. заступника начальника Головного Управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 175, відповідно до якої встановлено неналежне ведення обліку доходів та витрат, заниження оподаткованого доходу та порушення порядку нарахування єдиного внеску позивачем, що призвело до заниження єдиного внеску згідно акту перевірки від 04.09.2017 року, на підставі Податкового кодексу України та статей 234-4,284 КУпАП, та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 510 грн./а.с.41/.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Податкового кодексу України, норми КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності визначені ч. 1 ст. 268 КУпАП, зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено ст. 280 КУпАП.

Так, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимоги до постанови в справі про адміністративне правопорушення визначені ст. 283 КУпАП. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Поняття доказів у справі про адміністративне правопорушення визначено ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.

Крім того, згідно п.п. 1,3, 4,6,7,8, 11, 12 розділу ІІ, п.4 розділу ІІІ Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України за №566 від 02 липня 2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 року за № 1046/29176, відповідно до частини першої статті 255 КУпАП уповноважені посадові особи органів доходів і зборів мають право складати протоколи у справах про адміністративні правопорушення за статтями 51-2, 155-1, 162-1, 162-2, 163-1-163-4, 163-12, 164, 164-5, 164-16, 166-16, 166-17, 177-2, 204-3 КУпАП. Частиною другою статті 255 КУпАП також передбачено, що уповноважені особи органів доходів і зборів у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання цих органів, відповідно до статті 234-2 КУпАП мають право складати протоколи про правопорушення за статтями 163-13, 163-15, 164-1, 165-1, 166-6 (частини третя - шоста), 188-23 КУпАП. Посадові особи органів доходів і зборів при виявленні адміністративного правопорушення складають протокол про адміністративне правопорушення (далі - Протокол) на бланку за формою згідно з додатком 1 до цієї Інструкції. Зміст Протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП. У Протоколі під час його складання обов'язково зазначається стаття КУпАП, згідно з якою передбачено адміністративну відповідальність. При викладенні обставин правопорушення у Протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається Протокол, та які положення законодавства порушено. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту Протоколу. При складанні Протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права й обов'язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268КУпАП, про що робиться відмітка у Протоколі. Про ознайомлення із Протоколом особа щодо якої він складений, ставить у протоколі свій підпис. У разі відмови поставити підпис про це робиться відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом посадової особи органу доходів і зборів. Один примірник Протоколу під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.У разі неможливості складання Протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення Протокол складається в органі доходів і зборів. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до органу доходів і зборів для складання та підписання Протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання Протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності зазначеної особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів (у редакції від 03.08.2017).

Натомість, матеріалами справи підтверджено, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності та складанні постанови, відповідачем не конкретизована об'єктивна сторона правопорушення в діях ОСОБА_1, зокрема не зазначено, де, коли, за яких обставин позивачем було допущено порушення вимог податкового законодавства у виді неналежного ведення обліку доходів та витрат, заниження оподаткованого доходу та порушення порядку нарахування єдиного внеску, в чому саме вони полягали, чим порушено право на захист позивача, оскільки будь-яке обвинувачення повинно бути конкретним, особа, яку притягують до відповідальності повинна розуміти в чому її обвинувачують, щоб мати змогу ефективно захищатися від висунутого обвинувачення.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення (статтю КУпАП), а відповідно до копії протоколу № 175 від 18.09.2017 року в діях позивача вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, розгляд справ про які відповідно до вимог 221 КУпАП віднесено до компетенції суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена відповідачем з порушеннями вимог закону, оскільки при її винесенні не дотримані загальні правила притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права, свободи та інтереси позивач захищено, а права та інтереси відповідача не були порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України на постанову П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017р. - залишити без задоволення.

Постанову П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 23.01.2018 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку та строки передбачені ст. 328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 23.01.2018.

В повному обсязі постанова виготовлена 26.01.2018.

Головуючий суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова