Справа № 161/14988/17
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/51/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого-судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Якушеву Р.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Волинської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Волинської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови.

Свій позов мотивує тим, що 09 серпня 2017 року заступником начальника Волинської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_4 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України громадянина ОСОБА_3 винесено постанову, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів 67964,04 грн.

Вважає дії посадових осіб Волинської митниці щодо притягнення його до відповідальності протиправною, необґрунтованою, винесеною без достатньо зясованих обставин справи, з грубим порушенням законних прав та інтересів, а відтак такою, що підлягає скасуванню. Просить суд, поновити йому строк оскарження постанови до суду у звязку з тим, що постанову отримав 22.09.2017 року; визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 2882/20500/17 від 09 вересня 2017 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Суду пояснила, що Волинською митницею ДФС України правильно вирішено питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_3 у справі про порушення митних правил № 2882/20500/17 та встановлено ознаки порушення митних правил за ст. 485 Митного кодексу України; постанова в справі про порушення митних правил винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України; адміністративне стягнення накладено в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України. Просить в задоволенні позову ОСОБА_3 до Волинської митниці про визнання протиправними дій та скасування постанови про порушення митних правил відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 16 серпня 2017 року головним державним інспектором відділу інформаційно-аналітичної роботи та пошукових операцій управління протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС України ОСОБА_5 складено протокол про порушення митних правил № 2882/20500/17 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України (а.с. 35 зворот-37).

Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_3, який станом на 11.04.2016 року працював на посаді директора ПП «Автопалац» через декларанта (митного брокера) ОСОБА_6 під час митного оформлення товару «автомобіль вантажний марки «OPEL MOVANO» вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 22 654, 86 грн, тобто заявив в митній декларації ІМ40ДЕ205070001/2016/001384 від 11.04.2016 року неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості товару та надав з цією метою органу доходів і зборів документи , що містять такі відомості.

Постановою в справі про порушення митних правил за № 2882/20500/17 від 09 вересня 2017 року (помилково зазначено 09 серпня 2017 року), винесеної заступником начальника Волинської митниці ДФС начальник управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_4 позивача визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України і накладено штраф у вигляді 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 67964,04 гривень (а.с. 6-9).

У відповідності до ч.5 ст.494 МК України, у разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, розяснюються її права, передбачені статтею 498 цього Кодексу, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, як особі, відносно якої було складено протокол не було розяснено права, що передбачені ст.498 МК України та не повідомлялось про те, що відносно нього був складений протокол. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог ч.7, 8 ст.494 МК України позивачу не було у жодний спосіб вручено протокол про порушення митних правил. Вищевказаним позивача позбавлено права подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду користуватись юридичною допомогою захисника, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення , бути присутнім під час розгляду справи, тобто прав, передбачених ст.498 МК України. У відповідності до ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;2) поясненнями свідків;3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;4) висновком експерта;5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Однак, в судовому засіданні встановлено, що орган доходів та зборів ні до складення протоколу, ні під час його складення, ні при розгляді справи по суті у позивача ОСОБА_3 безпосередньо таких пояснень не відбирав. У відповідності до ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила адміністративне правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже, основною обставиною, що підлягає зясуванню при розгляді справи про порушення митних правил є не лише факт адміністративного правопорушення, а й винність конкретної особи в його вчиненні. Суд приймає до уваги, як належні та допустимі, покликання позивача на те, що мотивація оскаржуваної постанови зводиться виключно до встановлення самого факту адміністративного правопорушення, а постанова відносно ОСОБА_7 складено через ті обставини, що останній станом на 11.04.2016 року працював на посаді директора ПП «Автопалац» через декларанта (митного брокера) ОСОБА_6 під час митного оформлення товару «автомобіль вантажний марки «OPEL MOVANO» вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 22 654, 86 грн, тобто заявив в митній декларації ІМ40ДЕ205070001/2016/001384 від 11.04.2016 року неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості товару та надав з цією метою органу доходів і зборів документи , що містять такі відомості. Відповідно до ч.2 ст.459 МК України, субєктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств. У відповідності до п.43 ст.4 МК України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обовязків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку. 05 січня 2015 року між ПП «Автопалац» (Замовник) та ТзОВ «Західброксервіс» (Виконавець) було укладено договір №02/15 про надання митно - брокерських послуг у відповідності до п. 1.1 умов якого виконавець зобовязується представляти інтереси Замовника в митних органах України та здійснювати декларування вантажів, що належать Замовнику, чи якими Замовник має право розпорядження.

У відповідності до п.2.1. вказаного Договору виконавець в межах своєї компетенції за дорученням Замовника представляє інтереси Замовника в митних органах та виконує всі необхідні дії, повязані з підготовкою ВМД, предявлення митному органу документів та вантажу для проведення митного оформлення. Вищевказаним підтверджується, що позивач ОСОБА_3 жодних документів для митного оформлення особисто до Волинської митниці ДФС не подавав, жодних даних у митну декларацію не вносив та не вчиняв інших дій щодо митного оформлення вказаних в оскаржуваній постанові транспортних засобів, оскільки за митне оформлення в даному випадку був відповідальний митний брокер на підставі договору про надання митно-брокерських послуг. Сам по собі факт того, що позивач є посадовою особою ПП «Автопалац» не свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, а висновки відповідача про те, що саме позивач надав органу доходів та зборів документи, які містять неправдиві відомості не відповідає фактичним обставинам справи. Також суд приймає до уваги покликання позивача на те, що станом на момент винесення постанови Волинською митницею ДФС пропущено строки притягнення його до адміністративної відповідальності, що виключає можливість накладення на його адміністративного стягнення. У відповідності до ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 МК України розглядаються митним органом, то адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду митними органами справи про триваючі порушення митних правил, в тому числі передбачені ст.469, 477-481, 485 цього Кодексу, не пізніше, як через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Як вбачається з оскаржуваної постанови, дії щодо митного оформлення транспортних засобів, станом на 23.01.2017 року Волинській митниці ДФС було відомо про обставини, що стали підставою для винесення оскаржуваної постанови (а.с. 7). За таких обставин строк накладення адміністративного стягнення закінчився ще 23 липня 2017 року. Постанова про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності винесена 09 вересня 2017 року, тобто з пропуском встановлених ст.522 МК України строків.

Згідно ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необєктивність або неповнота провадження у справі або необєктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Згідно до положень ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз статті 485 Митного кодексу України свідчить про те, що субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею, повязаного із заявленям в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, у тому числі і щодо митної вартості, характеризується умислом. Отже, метою, як обовязковою ознакою складу правопорушення є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір.

Основною і обовязковою ознакою обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення є протиправне діяння. Відсутність її виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Необхідною ознакою субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення є вина у формі умислу або необережності. Відсутність хоча б однієї ознаки складу адміністративного правопорушення виключає адміністративну відповідальність особи.

На підставі викладеного, враховуючи встановлення під час судового розгляду справи факту відсутності в діях позивача умислу та протиправних (винних) дій направлених на ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України, та як наслідок, неправомірності накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на підставі оскаржуваної постанови.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обовязок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, як субєкт владних повноважень на якого покладено обовязок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.

Натомість позивач, на виконання вимог ч.1 ст. 77 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про порушення митних правил, відповідач дійшов до неправомірного висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України, а тому вона є протиправною та підлягає скасуванню.

Крім того, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови до суду у звязку із даним позовом та приймає до уваги, як допустимі та доведені належними доказами покликання на те, що копію оскаржуваної постанови, винесеної 09 вересня 2017 року, позивач отримав 22.09.2017 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідачем не надано жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП та ст. 72 КАС України щодо спростування доводів позивача та доведеності наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України й відповідно правомірність оскаржуваної позивачем постанови.

Керуючись ст.ст. 2,8,9,10,246,286,295 КАС України, ст.ст. 459,467,489,495,522,531 МК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови Волинської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №2882/20500/17 від 09 вересня 2017 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 2882/20500/17 від 09 вересня 2017 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми в розмірі 67 964, 04 (шістдесят сім тисяч девятсот шістдесят чотири гривні чотири копійки) грн.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 30.01.2018 року

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_8