Справа № 500/6340/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 р.м.ОдесаСправа № 500/6340/17

Категорія: 3.3 Головуючий в 1 інстанції: Присакар О.Я.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря Худика С.А.

за участю апелянта громадянина ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_2 Даніал

за участю представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участю перекладача Хамдард Непа Хабібрахман

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_2 Даніал на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 листопада 2017 року по справі за позовом Ізмаїльського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_2 Даніал про примусове видворення і затримання

ВСТАНОВИВ:

15.11.2017 року Ізмаїльський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся з позовом до суду, в якому просив: примусово видворити з України громадянина ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_5 Даніал, ІНФОРМАЦІЯ_1, до країни походження відповідно до п.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»; затримати громадянина ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_5 Даніал, з метою забезпечення примусового видворення на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як шість місяців (180 діб) з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, відповідно до ч.2 ст. 183-7 КАС України; до поміщення громадянина ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_5 Даніал, ІНФОРМАЦІЯ_1, в Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, утримувати його в пункті тимчасового тримання (ПТТ) Ізмаїльського прикордонного загону; звернути постанову до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.11.2017 року о 11 год. 00 хв. на напрямку Кілія (Україна) Кілія - Векке (Румунія) в районі прикордонного знаку №1405 на річці Дунай, на відстані до 100 метрів від берега України, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на прикордонному катері ЦМ8-600 ВО-170604 виявлено маломірний плавзасіб темо-зеленого кольору, який рухався в низ по течії в бік Румунії з чотирма особами на борту. Під час проведення перевірочних заходів було встановлено, що одним із невідомих осіб, є громадянин ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_5 Даніал (Агіf Dапіаl), ІНФОРМАЦІЯ_1, який незаконно, в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон, намагався перетнути Державний кордон з України в Румунію, річковим шляхом, чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП. Під час проведення фільтраційних заходів, вдалося встановити, що відповідач дійсно є громадянином ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_5 Даніал, ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час перебуває на території України незаконно, без відповідних документів та без реєстрації в державних органах міграційної служби. В подальшому, 11.112017 року у складі групи осіб даного громадянина було затримано на ділянці відділу прикордонної служби «Вилково» Ізмаїльського прикордонного загону під час спроби незаконного перетину державного кордону України в Румунію.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 листопада 2017 року позов задоволено.

Примусово видворено з України громадянина ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_5 Даніал (Arif Danial), ІНФОРМАЦІЯ_1, до країни походження відповідно до п.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Затримано громадянина ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_5 Даніал (Arif Danial), ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення примусового видворення на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як шість місяців (180 діб) з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України відповідно до ч.2 ст. 183-7 КАС України.

До поміщення громадянина ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_5 Даніал (Arif Danial), ІНФОРМАЦІЯ_1, в Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, утримувати його в пункті тимчасового тримання (ПТТ) Ізмаїльського прикордонного загону.

Постанову звернуто до негайного виконання.

В апеляційній скарзі, громадянин ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_5 Даніал (Arif Danial), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду від 15 листопада 2017 року скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Апелянт зазначив, що за скоєне правопорушення його було притягнуто до відповідальності в порядку ч.2 ст.204-1 КпАП, але це не є достатньою підставою для винесення рішення про його видворення. Оскільки для такого рішення необхідне попереднє винесення компетентним органом рішення про примусове повернення іноземця та надання змоги іноземцю фактично його виконати. Рішення про примусове повернення було прийняте позивачем 12 листопада 2017 року, а термін протягом якого він мав би покинути територію України був указаний - до 15 листопада 2017 року. Протягом всього терміну, він був позбавлений волі, що взагалі унеможливлювало його виконання. Після чого, не дочекавшись спливу цього терміну, вже 15.11.2017 року судом першої інстанції було винесено рішення про примусове видворення. Крім того, зазначив, що під час проведення фільтраційних заходів позивачем було встановлено його особу. Це спростовує доводи позивача стосовно ухилення його проти самостійного виїзду з України та умисного вчинення правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу, Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України, зазначило, що в апеляційній скарзі не міститься відомостей про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Крім того, не відповідають дійсності твердження позивача щодо встановлення його особи, оскільки у нього досі відсутні будь - які документи, що посвідчують особу, а консульська установа ОСОБА_5 не надала відповіді на запит про ідентифікацію. Щодо виконання відповідачем рішення на примусове видворення, то йому було неодноразово запропоновано повідомити про місце знаходження чи надати в будь який спосіб документ, який надає право на перетинання державного кордону України, а також визначитися з можливістю придбання ним квитків для вибуття в країну походження. Стосовно терміну, наданого на виїзд з України відповідачу, його тривалість не має значення, так як відповідних документів для законного виїзду із України, як уже зазначалося не було та на т. ч. немає, як і коштів для оформлення документів та фактичного повернення.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_5 Даніал (Arif Danial) на даний час перебуває на території України незаконно, без відповідних документів та без реєстрації в державних органах міграційної служби.

Відповідач, 11.112017 року незаконно, в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон, намагався перетнути Державний кордон з України в Румунію, річковим шляхом, за даним фактом було складено відносно відповідача протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 093141 від 15.112017 раку. Цього дня відповідача було затримано та складено відносно нього протокол про адміністративне затримання від 11.112017 року.

Рішенням заступника начальника відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Ізмаїльського прикордонного загону ОСОБА_6М 12.112017 р. прийнято рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства, який незаконно перебуває на території України громадянина ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_5 Даніал, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказане рішення прийнято на підставі статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», у якому зазначено, що є підстави вважати, що відповідач всілякими можливостями буде ухилятись від виїзду за межі території України, тому з метою реалізації вказаного рішення прийнято рішення про її розміщення у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з одночасною подачею позову про примусове видворення.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства врегульовано ст.183-7 КАС України ( чинного на час спірних правовідносин), відповідно до п.3 ч.2 якої у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти рішення про затримання іноземця або особи без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців (ч.7 ст.183-7 КАС України).

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб, без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VI (далі - Закон №3773-VI).

Відповідно до частини першої статті 30 вказаного Закону, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Частиною третьою даної статті встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Згідно частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Отже, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

З огляду на зазначене, доводи апелянта стосовно встановлення його особи та наміру самостійно покинути межі України, спростовуються доказами, які досліджені судом та містяться в матеріалах справи.

Таким чином, суд правильно виходив з того, що рішення про примусове повернення відповідача прийнято правомірно, оскільки наявні обґрунтовані підставі вважати, що відповідач може ухилятися від виконання рішення про примусове повернення з території України. Підстави, які б стали перешкодою для видворення відповідача за межі території України відсутні, що встановлено та підтверджено судом першої інстанції.

У відповідності до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322, 325 суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_2 Даніал залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 листопада 2017 року по справі за позовом Ізмаїльського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_2 Даніал про примусове видворення і затримання залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Дата складення повного судового рішення 31.01.2018р.

Доповідач:

Судді: