Справа № 812/1707/17
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1707/17

Луганський окружний адміністративний суду у складі:

головуючого-судді Шембелян В.С.,

при секретарі Лященка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ОСОБА_3 (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ОСОБА_3 про визнання нікчемним правочину, що був вчинений ПАТ ОСОБА_2 банк відносно позивача, а саме: транзакція ПАТ ОСОБА_2 банк щодо перерахування грошових сум з призначенням платежу Внесення готівки на поточний рахунок ОСОБА_1В. на сумму 189000,00 грн., дата вчинення транзакції 29.12.2016 р., на підставі договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи №ПФ-1843/3199 від 29.12.2016 р.;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ОСОБА_2 банк ОСОБА_3 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно ОСОБА_1 як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ ОСОБА_2 банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 29 грудня 2016 року між нею та ПАТ ОСОБА_2 банк укладено договір банківського рахунку №ПФ-1844/3199, відповідно до якого банк відкрив клієнту поточний рахунок № 199. На зазначений рахунок позивачем 29.12.2016 було внесено грошові кошти в розмірі 189000,00 грн. згідно з квитанцією №114 від 29.12.2016.

Дізнавшись про відсутність її в загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, позивач звернулась 05.04.2017 до Уповноваженої особи Фонду із заявою, у якій просила повідомити, чому її не було включено до зазначеного списку. Відповідь позивач не отримала.

20.06.2017 та 09.10.2017 позивач повторно зверталась до Уповноваженої особи Фонду із заявами, в яких просила повідомити про результати перевірки її рахунку, та просила включити рахунок до переліку, за яким вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Відповідь позивач не отримала.

02.11.2017 отримала від відповідача лист №1870 від 30.10.2017, до якого додано: копія повідомлення № 1493 від 28.07.2017 та копія листа №732 від 24.04.2017.

Повідомленням від 28.07.2017 вих. №1493 Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ ОСОБА_2 банк повідомила позивача, що відповідно до положення ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочин - транзакція ПАТ ОСОБА_2 банк щодо перерахування на користь ОСОБА_1 грошових сум з призначенням платежу «Внесення готівки на поточний рахунок ОСОБА_1В.» на сумму 189000,00 грн. дата вчинення транзакції 29.12.2016, час вчинення транзакції 17:36, - є нікчемним.

Дії відповідача, які стали підставою для невключення рахунку позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ ОСОБА_2 банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порушують її права.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.208).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав заперечення проти позовних вимог, в якому зазначив, що за результатами проведеної перевірки правочинів виявлено, що транзакція щодо перерахування на користь позивача грошових сум з призначенням платежу «Внесення готівки на поточний рхунок ОСОБА_1» на суму 189000,00 грн, дата вчинення транзакції 29.12.2016, час вчинення трансакції 17:36 годин, здійснена в порушення п.п.2.1.3.5, 2.1.3.7 Договору № ПФ-1844/3199 та режиму роботи Банку. Ця транзакція вчинена з порушенням вимог чинного законодавства України з метою внесення недостовірної інформації до АБС Б-2 ПАТ «Вектор Банк» для надання одному кредитору переваги над іншими, що є підставою для встановлення Уповноваженою особою Фонду факту нікчемності правочину, визначеною п.7 ч.3 ст.38 Закону (а.с.86-94).

Від представника третьої особи надійшов письмовий відзив, в якому зазначено, що на день розгляду справи до Фонду гарантування не надходило змін та доповнень до Переліку від Уповноваженої особи щодо позивача. Отже, відповідно до приписів чинного законодавства у Фонду гарантування ще не виникло жодного обовязку перед позивачем. У задоволенні позовних вимог просив відмовити (а.с.178-185).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-78 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

29 грудня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_2 банк» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття та обслуговування банківських рахунків фізичної особи №ПФ-1844/3199, відповідно до умов якого ОСОБА_4 за заявою клієнта відкрив банківський поточний рахунок клієнта № 199 (а.с. 58-62).

Додатком 2 до вказаного договору є довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб, підписана сторонами договору (а.с.62 зворотній бік).

29.12.2016 позивач до каси банку №1 внесла грошові кошти в сумі 25,00 грн з оплати комісії за відкриття рахунку за договором №ПФ-1844/3199 від 29.12.2016, що підтверджено квитанцією №65 та витягом з переліку операцій каси банку (особовий рахунок 10010 0001) за 29.12.2016. Відповідно до переліку операцій ця транзакція мала місце о 15.24 годин (а.с.15, 206).

Факт внесення грошових коштів в сумі 189 000,00 гривень на банківський рахунок № 199 особисто позивачем підтверджується квитанцією №114 від 29 грудня 2016 року, завіреною підписами працівників банку та печаткою установи, з відтіску якої вбачається, що транзакція відбувалася в прибутковій касі №2 (особовий рахунок 10010 0001). Цей документ не містить інформації про час здійснення транзакції щодо отримання банком від позивача вказаних коштів (а.с. 14).

Підстав вважати цей документ неналежним чи недопустимим доказом у справі судом не встановлено, відповідач не надав суду жодних доказів, що спростовує інформацію, яку містить квитанція каси банку №114 від 29 грудня 2016 року, або, що її отримано позивачем з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до витягу з переліку операцій каси банку (особовий рахунок 10010 0001) за 29.12.2016 транзакція ПАТ «ОСОБА_2 банк» щодо перерахування на користь ОСОБА_1 грошових сум з призначенням платежу «Внесення готівки на поточний рахунок ОСОБА_1» на суму 189000.00 грн мала місце 29.12.2016 о 17:36. Час вчинення цієї транзакції не є останнім в цей день відповідно до вказаного документу (а.с.207).

Отже, вказані докази підтверджують факт отримання банком 29.12.2016 від позивача через касу банка (особовий рахунок 100100001) грошових коштів в сумі 189000.00 грн для зберігання на банківському рахунку позивача на підставі укладеного з банком договору.

Матеріали справи не містять жодних доказів на спростування цих обставин.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 02.03.2017 №112-рш/БТ "Про віднесення ПАТ «ОСОБА_2 банк» до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2017 №853 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ОСОБА_2 банк".

В подальшому рішенням Правління Національного банку України від 21.03.2017 №163-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ОСОБА_2 банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.03.2017 № 1104 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ОСОБА_2 банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (а.с.95).

Відповідно до вказаного рішення від 22.03.2017 № 1104 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ОСОБА_2 банк» з 22.03.2017 до 21.03.2019 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ОСОБА_2 банк», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами» ОСОБА_3 строком на два роки з 22 березня 2017 року до 21 березня 2019 року включно (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/198-pat-vektor-bank/10522-rozpochato-protseduru-likvidatsii-pat-vektor-bank-ta-delehovano-povnovazhennia-likvidatora-banku) (а.с.96).

На виконання вимог ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо забезпечення перевірки правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті та згідно з пропозиціями, викладеними в ОСОБА_5 № 6 від 26.07.2017 Комісії з перевірки документів, пов'язаних з укладанням договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, у т. ч. карткових) з вкладниками ПАТ «Вектор Банк», створеної згідно з наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Вектор Банк» № 29 від 06.03.2017 із змінами, внесеними наказом № 63-1 від 11.04.2017, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ОСОБА_2 банк" ОСОБА_3 видано наказ від 27.07.2017 № 84 «Про встановлення факту нікчемності правочинів» (а.с.49).

Згідно з вказаним наказом від 27.07.2017 № 84 наказано:

1. Встановити факт нікчемності правочинів згідно з переліком та з підстав, зазначеними у Додатку № 1 до цього Наказу.

2. Голеві Комісії ОСОБА_5 впродовж одного робочого дня від дати цього Наказу підготувати проект листа яким повідомити Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про прийняте рішення.

3. Голові Комісії ОСОБА_5 підготувати та надати на підпис Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Вектор Банк», письмові повідомлення про нікчемних правочинів.

4. Юридичному Департаменту, з метою застосування, наслідків недійсності правочинів, зазначених у Додатку №1 до Наказу, підготувати та надати на підпис письмові вимоги вкладникам про повернення безпідставно отриманих коштів за нікчемними правочинами.

5. Секретарю керівника банку (ОСОБА_6В.) ознайомити з наказом членів Комісії під особистий підпис та електронною поштою.

В своїх письмових запереченнях представник банка в обгрунтування нікчемності вказаної транзакції щодо зарахування банком на рахунок позивача грошових коштів посилається на матеріали перевірки, які не були надані суду відповідачем, хоча суд ухвалою від 16.01.2018 витрибовував їх (а.с.191).

У запереченнях представник банку посилається на такі встановлені Комісією обставини.

29 грудня 2016 року, в короткий проміжок часу (з 17:33:39 год. по 17:53:13 год.) з інтервалом 1-2 хв., в АБС Б-2 Банку одним касиром Банку було створено 11 облікових записів з внесення фізичними особами готівкових коштів через касу Головного офісу ПАТ ОСОБА_4» на поточні рахунки таких фізичних осіб на загальну суму 2 089 835,00 грн., при цьому загальний залишок на рахунках таких осіб не перевищував граничного розміру відшкодування коштів за вкладами визначеного ФГВФО, тобто здійснення зазначених операцій призвело до збільшення витрат ФГВФО. Проведення такої кількості транзакцій за такий короткий проміжок часу одним касиром Банку є неможливим за умови дотримання касиром Банку порядку ведення та обліку касових операцій (витяг з виписки по рахунку № 100100001 каси Головного відділення додається до заперечень).

Спірна транзакція відбувалася в позаопераційний час, передбачений режимом банку та договору обслуговування банківського рахунку позивача, протягом 2 хвилин, що замало для проведення касиром такої операції.

Крім того, під час перевірки касових документів по внесенню готівкових коштів фізичними особами, банком встановлена невідповідність підписів на касових документах підписам, які містяться в юридичних справах клієнтів (картках зі зразками підписів, договорах на відкриття поточних рахунків, копіях ідентифікуючих документів).

На підставі викладеного комісія зробила висновок, що операції клієнтів, в тому числі позивача по внесенню готівкових коштів через касу Головного офісу ПАТ «ОСОБА_2 банк», які здійснювалися 29.12.2016 року в короткий проміжок часу (з 17:33:39 год. по 17:53:13 год.) з інтервалом 1-2 хв., та подальше зарахування банком цих коштів на поточні рахунки клієнтів, в тому числі на рахунок позивача, здійснювались за фізичної відсутності клієнтів у касі Головного відділення банку та без фактичного внесення клієнтами готівкових грошових коштів через касу Головного відділення банку.

29.12.2016 року о 17:54:45 год. в автоматичній банківській системі ПАТ «ВЕКТОР БАНК» створено обліковий запис з видачі готівкових коштів ТОВ «ФК «ТРАСАНТ» у сумі 2 614835,00 грн через касу Головного офісу ПАТ «ВЕКТОР БАНК», з призначенням - «Надання фінансової допомоги згідно договору від 28.12.2016 року».

Відповідно до інформації, зазначеної в Опитувальниках клієнтів, які містяться в юридичних справах фізичних осіб, встановлено, що фізичні особи: ОСОБА_1 та інші особи, які нібито здійснювали 29.12.2016 року внесення готівкових коштів на рахунки через касу Головного відділення банку, є працівниками ТОВ «Лугцентрокуз» ().

З інформації, отриманої на безкоштовний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що засновником ТОВ «Лугцентрокуз» () є ТОВ «ФК «ТРАСАНТ» ().

Отже, Позивач є пов'язаною особою з ТОВ «ФК «ТРАСАНТ», .

На підставі викладеного представник банку з запереченнях робить висновок, що внаслідок штучного створення облікових записів в автоматизованій банківській системі зі зняття грошових коштів ТОВ «ФК «ТРАСАНТ» та операцій із внесення через касу Головного офісу ПАТ «ВЕКТОР БАНК» грошових коштів фізичними особами, фактично відбулася зміна зобов'язань Банку з повернення коштів юридичній особі - ТОВ «ФК ТРАСАНТ» (вклад якого не підпадає під гарантії ФГВФО) у сумі 2 089 835,00 грн., на зобов'язання Банку з повернення коштів фізичним особам (вклади яких підпадають під гарантії ФГВФО), у тому числі і ОСОБА_1, що в свою чергу є наданням переваги останньому перед іншими кредиторами ПАТ «ВЕКТОР БАНК» в отриманні грошових коштів за рахунок відшкодування ФГВФО гарантованих сум за вкладами фізичних осіб, що є підставою нікчемності правочину, визначеною п. 7 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Однак, суд звертає увагу на те, що такі висновки представника банку, викладені в запереченні, фактично є звинуваченням позивача та третіх осіб у скоєнні кримінального правопорушення з метою протиправного заволодіння коштами банку, при цьому жодного посилання на вирок суду щодо встановлення таких обставин заперечення не містять.

Відповідно до частин 1-2 статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно з вимогами ч.6 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні є обовязковим для адміністративного суду в питанні, чи мали місце дії чи бездіяльність та чи вчинені вони цією особою.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування відповідно до ч.2 ст.74 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому, за відсутності вироку суду, яким встановлена протиправність дій позивача та (або) третіх осіб з метою заволодіння коштами банку, зазначені вище висновки представника банку, що транзакція позивача з внесення готівкових коштів на банківський рахунок здійснювалася за фізичної відсутності її у касі Головного відділення банку та без фактичного внесення готівкових грошових коштів через касу Головного відділення банку є лише припущенням, що не доведено належними та допустимими доказами.

Оскільки банк не надав таких доказів на спростування факту отримання ним грошових коштів від позивача, суд на підставі наявних в матеріалах справи платіжних документів встановлює факт реальності такої транзакції, про що вже вище зазначалося.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, дізнавшись про відсутність її в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду неодноразово зверталася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк» ОСОБА_3 із заявою, у якій просила повідомити чому її не було включено до зазначеного списку (а.с. 16, 19).

Листом від 24.04.2017 № 732 позивача було повідомлено про проведення перевірки рахунків вкладників, вклади яких можуть мати ознаки, визначені ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с.24).

Повідомленням від 28.07.2017 № 1493 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ОСОБА_2 банк" ОСОБА_3 повідомила позивача про те, що відповідно до положень частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є нікчемним правочин, що був вчинений (укладений) Банком з ОСОБА_1, а саме: транзакція ПАТ «ОСОБА_2 банк» щодо перерахування на користь ОСОБА_1 грошових сум з призначенням платежу «Внесення готівки на поточний рахунок ОСОБА_1» на суму 189000.00 грн, дата вчинення транзакції 29.12.2016, час вчинення транзакції 17:36 годин в післяопераційний час та поза межами операційного дня, що фактично призвело до надання одному кредитору переваги над іншими. Це стало підставою для визнання його нікчемним відповідно до вимог, передбачених пунктами1, 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с. 25).

Листом від 30.10.2017 № 1870 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ОСОБА_2 банк" ОСОБА_3 також повідомила позивача про нікчемність вказаного правочину з зазначених вище підстав (а.с.26).

Отже, як повідомлено позивача відповідачем про прийняте ним рішення, єдиною підставою визнання нікчемною вказаної транзакції було проведення касирами банку операції (транзакції) з отримання банком від позивача грошових коштів для зберігання на банківському рахунку в післяопераційний час та поза межами операційного дня о 17:36 годин.

Як вбачається з витягу з переліку операцій каси банку (особовий рахунок 10010 0001) за 29.12.2016 та квитанцій, наданих позивачем, в установі в цей день працювало як мінімум дві каси: №1 та №2 за особовим рахунком 10010 0001, позивач двічі протягом цього банківського дня вносила кошти до цієї банківської установи, сплативши комісію за оформлення банківського рахунку, та вносила кошти на цей рахунок. Обидві ці банківські операції підтверджені належними доказами.

Відповідно до витягу з переліку операцій каси банку (особовий рахунок 10010 0001) за 29.12.2016 транзакція позивача щодо внесення грошових коштів на банківський рахунок позивача мала місце 17:36 годин, платежі приймалися касою до 18.00, що вбачається з часу останньої операції 17.54 годин, інформацію про яку містить цей витяг (а.с. 14-15, 205-207).

У звязку з якими обставинами каси Головного управління банку за особовим рахунком 10010 0001 працювали 29.12.2016 в позаопераційний час та приймали готівкові кошти у клієнтів, суду не відомо. Однак, ця обставина, підтверджена належним доказом - витягом з переліку операцій каси банку, не є провиною клієнту банку та не може бути підставою визнання транзакції нікчемною на підставі вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 16.01.2018 в цій справі у відповідача були витребувані рішення Комісії про здійснення перевірки документів, повязаних з укладанням банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладниками, а також обставин зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб та документи на підставі яких воно було прийняте. Про необхідність виконання ухвали суду відповідача повідомлено належним чином засобами електронного звязку, копія ухвали надіслана 16.01.2018 року на електронну адресу: , а також поштовою кореспонденцією за вказаною в позові адресою відповідача (а.с. 191, 195).

Матеріали перевірки, на підставі яких відповідач прийняв оскаржене рішення та встановив факт нікчемності вказаної транзакції, відповідачем суду надані не були.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з таких вимог чинного законодавства.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За визначенням статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

У відповідності до частини 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Частиною 1 статті 11 та частиною 3 статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами:

1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду;

2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону;

3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних;

4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів;

6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду;

7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом 1 частини 4 статті 38 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з нормами статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Пунктами 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Положення), Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файла «Перелік вкладників» (додаток 9) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

У відповідності до пункту 6 Розділу ІІІ Положення протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Пунктами 2,3 розділу IV Положення передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи:

1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому, Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

У відповідності до приписів частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 38 того ж Закону Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» саме протягом дії тимчасової адміністрації.

Порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затверджений рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №826 від 26.05.2016 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 червня 2016 року за №863/28993 (далі - Порядок №826), розширив повноваження Фонду щодо перевірки правочинів на предмет нікчемності на період процедури ліквідації банку.

Так, відповідно до пункту 5 розділу II Порядку № 826 перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку.

У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше ніж на шість місяців.

В силу вимог ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до пункту 2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 174 від 01.06.2011р., банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівник а банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Відповідно до п.п.1.21, 1.22 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційних дня та часу встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах; операційний час - частина операційного дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього ж робочого дня.

За визначенням пункту 4 Інструкції про касові операції, затвердженої постановою Національного банку України від 01.06.2011 року № 174, післяопераційний час - частина робочого дня банку (філії, відділення) після закінчення операційного часу, уключаючи роботу у вихідні та святкові дні, протягом якої здійснюються касові операції з їх відображенням у бухгалтерському обліку не пізніше наступного операційного дня.

Згідно з п.6 цієї Інструкції (філія, відділення) організовує роботу операційної каси з касового обслуговування клієнтів протягом операційного часу та в післяопераційний час відповідно до внутрішніх положень (інструкцій) банку.

Банк на підставі цієї Інструкції та з урахуванням переліку касових операцій зобов'язаний розробити і затвердити внутрішні положення (інструкції) про організацію роботи щодо здійснення касових операцій, у яких слід визначити порядок, зокрема, роботи операційної каси в операційний та в післяопераційний час (п.9 Інструкції про касові операції).

У відповідності до п.1.13 розділу IV Інструкції про касові операції у разі здійснення касових операцій протягом операційного часу банк (філія, відділення) на касових документах проставляє поточну дату здійснення касової операції, а в післяопераційний час - поточну дату і час приймання документів або напис чи штамп "вечірня" або "післяопераційний час".

Виконані протягом операційного часу касові операції відображаються в бухгалтерському обліку в цей самий операційний день, а в післяопераційний час - не пізніше наступного операційного дня.

В момент відкриття рахунку та внесення грошових коштів ОСОБА_4 працював, обслуговував клієнтів, праціники банку не повідомили позивача про неможливість проведення операцій, чи що закінчився робочий час.

Крім того, позивач не має можливості вчиняти дії по касовим операціям в банку, ці дії відносяться виключно до компетенції працівників банку, та позивач не повинен відповідати за дії працівників банку.

На підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунок до банку, позивачу видано квитанцію № 114 від 29.12.2016 року засвідчену печаткою банку та підписом працівника, без зазначення часу вчинення видачи квитанції, що свідчить про внесення коштів на поточний рахунок позивача в банку відповідно до укладеного договору.

З огляду на наведене відсутні підстави вважати вказаний договір та транзакцію нікчемними. Дії відповідача, які стали підставою в не включенні рахунку позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "ОСОБА_2 банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порушують права позивача.

Відповідачем, проігноровано додану до позовної заяви квитанцію № 114 від 29.12.2016 року, яка підтверджує факт внесення на рахунок позивача коштів.

Отже, факт нікчемності спірної транзакції позивача з внесення грошових коштів на банківський рахунок в післяопераційний час та поза межами операційного дня відповідач суду не довів, належних доказів на підтвердження цієї обставини суду не представив.

Таким чином, відсутні підстави вважати нікчемним правочин який був вчинений (укладений) Банком з ОСОБА_1, а саме: транзакції ПАТ «ОСОБА_2 банк» щодо перерахування на користь ОСОБА_1 грошових сум з призначенням платежу «Внесення готівки на поточний рахунок ОСОБА_1В.» на суму 189000,00 грн. від 29.12.2016 р.

Враховуючи той факт, що в повідомленні відповідача була зазначена ця обставина як єдина підстава для визнання транзакції позивача нікчемним правочином, на переконання суду цей висновок є безпідставним.

Таким чином, за відсутності підстав нікчемності правочину уповноважена особа Фонду зобов'язана включити дані про рахунок позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «ОСОБА_2 банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак вказаних дій не вчинила. Невчинення таких дій цим субєктом свідчить про його протиправну бездіяльність.

Виходячи з пункту 5 розділу 2 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за № 1548/21860, протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків, в тому числі до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунок вкладника, який раніше не включений до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду додаткову інформацію про рахунок цього вкладника.

Враховуючи те, що Законом передбачено право позивача на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду, суд вважає, що для належного захисту прав позивача необхідно зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ОСОБА_2 банк» включити дані про рахунок позивча до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «ОСОБА_2 банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договіру про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи №ПФ-1843/3199.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ОСОБА_3 про визнання нікчемним правочину, що був вчинений (укладений) Публічним акціонерним товариством ОСОБА_2 банк з ОСОБА_1, а саме: транзакція Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк щодо перерахування на користь ОСОБА_1 грошових сум з призначенням платежу Внесення готівки на поточний рахунок ОСОБА_1В. на сумму 189000,00 грн. дата вчинення транзакції 29.12.2016 р., по договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи №ПФ-1843/3199 від 29.12.2016 р, а також зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ОСОБА_3 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно ОСОБА_1, паспорт серії ЕМ 855789, виданий Артемівським РВЛМУУМВС України в Луганській області, РНОКПП: НОМЕР_1, як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві ОСОБА_2 банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з п.17 ч.1 ст.2, ч.1 ст.16 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фондупрацівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Для цілей цього Закону працівниками Фонду вважаються особи, які займають посади, передбачені штатним розписом.

Тобто, як вбачається з викладених норм, уповноважена особа Фонду є посадовою особою Фонду.

Оскільки, відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ОСОБА_3 згідно п. 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є працівником Фонду, яка від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, тому на переконання суду понесені позивачем судові витрати в сумі 1280,00 грн. належить стягнути саме з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як суб'єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ОСОБА_3 про визнання нікчемним правочину, що був вчинений (укладений) Публічним акціонерним товариством ОСОБА_2 банк з ОСОБА_1, а саме: транзакція Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк щодо перерахування на користь ОСОБА_1 грошових сум з призначенням платежу Внесення готівки на поточний рахунок ОСОБА_1В. на сумму 189000,00 грн. дата вчинення транзакції 29.12.2016 р., по договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи №ПФ-1843/3199 від 29.12.2016 р.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ОСОБА_3 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно ОСОБА_1, паспорт серії ЕМ 855789, виданий Артемівським РВЛМУУМВС України в Луганській області, РНОКПП: НОМЕР_1, як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві ОСОБА_2 банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, адреса: 04053, м.Київ, вулиця Січових Стрільців, 17) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: вул. Гєологічєская, 13/87, м.Луганськ, 91029) судовий збір у розмірі 1280,00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 3 статті 243 КАС України рішення складено у повному обсязі 01 лютого 2018 року.

Суддя ОСОБА_2