Справа № 826/16219/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 січня 2018 року 16 год. 38 хв. № 826/16219/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання Багрій М.В., за участі представника позивача - ОСОБА_1, розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію

ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю.,

третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні

дії,

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 25 січня 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Волкова О.Ю., в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Волкова Олександра Юрійовича () про визнання нікчемними правочинів щодо переказу коштів (транзакцій), здійсненої ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 року в сумі 381,46 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-068-000155287 від 27.11.2015 року», в сумі 361,46 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-068-000237021 від 11.05.2016 року» на рахунок НОМЕР_2, в сумі 126 041,09 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-068-000155287 від 27.11.2015 року», в сумі 70 000,00 грн., з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-068-000237021 від 11.05.2016 року» на рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1);

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за належною йому сумою у розмірі 196 784 грн. 01 коп. на підставі договору №980-006-000001141 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 26.02.2015 року;

- стягнути з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Волкова Олександра Юрійовича витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2017 року зупинено провадження в адміністративній справі №826/16219/16 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №826/15961/16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2017 року (процесуальною) до участі в справі, в якості третьої особи залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у адміністративній справі №826/16219/16 у зв'язку з набранням законної сили постанови №826/15961/16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2017 року поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 25.01.2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні 25.01.2018 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Волков О.Ю., свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, письмових заперечень та копії матеріалів, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, з приводу яких подано позов, суду не надав.

Третя особа, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явились, жодних пояснень по суті позову не надала.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між ОСОБА_2 та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» 26.02.2015 року укладено Договір № 980-006-000001141 банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту), відповідно до умов якого на ім'я позивача відкрито поточний рахунок НОМЕР_2 в Гривні.

27 листопада 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР" (Сторона-2) та ОСОБА_2 (Сторона-1) укладено Договір №980-006-000155287 згідно якого Сторона-2 приймає від Сторони-1 у власність кошти на наступних умовах: сума коштів 126041 грн, 09 коп., строк користування коштами не більше 182 днів, кошти передаються з дати укладення договору по 27.05.2016 року, розмір процентів за користування коштами - ставка 34,4 % річних, що складає 27 % річних після утримання податку з таких процентів, періодичність сплати нарахованих процентів - щомісячно. Сторона - 2 сплачує Стороні-1иу безготівковій формі проценти на рахунок НОМЕР_2 та повертає на рахунок НОМЕР_2 в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ».

Також, 11.05.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР" (Сторона-2) та ОСОБА_2 (Сторона-1) укладено Договір №980-006-000237021 Тип договору: "Суперкапітал" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно) згідно якого, вкладник вносить, а ТОВ "ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР" приймає грошові кошти у сумі 70 000,00 грн. на строк з 11.05.2016 року по 16.05.2017 року.

За умовами договору : "… 2.1.Нарахування процентів за весь час користування Коштами здійснюється з дня, що є наступним за днем підписання Договору Сторонами, до дня, який передує відповідно дню закінчення строку користування Коштами/дню фактичного повернення Коштів (при достроковому поверненні). Проценти нараховуються виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році (метод "факт/факт") протягом яких відбулося фактичне користування Коштами. Нараховані проценти сплачуються на рахунок, вказаний в пп.6) п.1.2. Договору, у строки, вказані в пп.5) п.1.2. Договору за умови передачі Стороною-1 Суми Коштів у власність (позику) Стороні-2, відповідно до п.1.3 цього Договору … 5.2.Сторона-2 зобов'язана: 5.2.1.повернути Суму Коштів та нараховані проценти відповідно до умов і порядку, визначених даним Договором; …".

19 травня 2016 року ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» на поточний рахунок позивача НОМЕР_2 переведені кошти: у сумі 70 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-006-000237021 від 11.05.2016 року »; у сумі 361.46 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-006-000237021 від 11.05.2016 року»; у сумі 126 041, 09 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-006-000155287 від 17.11.2015 року » у сумі 381,46 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-006-000155287 від 27.11.2015 року», про що свідчить Довідка про стан рахунку НОМЕР_2.

В подальшому, на підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" призначено Ірклієнко Юрія Петровича.

13 червня 2016 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління НБУ від 12 липня 2016 року № 124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року №1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнку Юрію Петровичу з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", згідно з яким всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" делеговано Волкову Олександру Юрійовичу з 05 вересня 2016 року.

Листом від 18.08.2016 року №3Г1/493/1 позивача було повідомлено позивача, що вищезазначені перекази коштів (транзакції), здійснені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», є нікчемним на підставі статей 215, 216 Цивільного кодексу України, статті 37 та пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" .

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Засади функціонування Фонду гарантування вкладників фізичних осіб, порядок відшкодування вкладів вкладникам учасників (тимчасових учасників) Фонду, а також відносини між Фондом, Кабінетом міністрів України та Національним банком України регулюються Законом України "Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" .

Згідно Закону України "Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб. Основними завданнями Фонду є, зокрема, забезпечення захисту прав фізичних осіб - вкладників банків - учасників (тимчасових учасників) Фонду шляхом відшкодування за рахунок його коштів вкладів, включаючи відсотки, у разі настання недоступності вкладів. У своїй діяльності Фонд керується Конституцією України, чинним законодавством та діє на підставі Положення про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, яке затверджується Кабінетом Міністрів України та Національним банком України.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" - Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов'язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої п.4 ч.1 ст.52 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивача не включено до переліку вкладників у зв'язку із визнанням нікчемним переказу коштів, здійсненого ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 року у сумі 70 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-006-000237021 від 11.05.2016 року »; у сумі 361.46 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-006-000237021 від 11.05.2016 року»; у сумі 126 041, 09 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-006-000155287 від 17.11.2015 року » у сумі 381,46 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-006-000155287 від 27.11.2015 року» на рахунок № НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, на підставі ст.ст. 215, 216 ЦК України, ст. 37 та п.п., 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно із ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Таким чином, для правильного вирішення спору необхідно перевірити підстави, з яких визнано договір нікчемним, у розрізі статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Між тим, суд зазначає, що вказані в п.п. 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" підстави були зазначені уповноваженою особою в якості обґрунтування повідомлення про нікчемність переказу коштів ОСОБА_2 на рахунок ПАТ "Банк Михайлівський" .

Проте, жодна з підстав, вказаних у ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не відноситься до правочину, вчиненого ПАТ "Банк Михайлівський" у правовідносинах з позивачем (зокрема, й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку).

Також, відповідачем не доведено, що укладення депозитного договору та внесення коштів на депозитний рахунок містить ознаки правочину, який міг би спричинити неплатоспроможність Банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно із ч. 2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина 3 цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених ст. 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Крім того, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Проте, Уповноваженою особою Фонду не наведено та не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави; що внаслідок укладання договору банківського вкладу (депозиту) банк взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим, або умови договору передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Окрім того, за приписами ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять.

Згідно з ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Повернення товариством "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів на банківський рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" здійснено 19.05.2016 року, що підтверджується випискою з банку .

Отже, кошти на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточному рахунку позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Окремо слід зауважити, що позивач жодним чином не був задіяний до правочинів, які вчинялися ПАТ «Банк Михайлівський» з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та іншими юридичними особами, не міг на них ні вплинути, ні змінити. Аналогічним чином, позивач не був наділений жодними правами у правовідносинах, які стосувалися здійснення ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» переказу грошових коштів на його рахунок, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», позаяк виступав лише одержувачем таких коштів, а виконавцем відповідної транзакції був саме банк.

Саме по собі виконання ПАТ «Банк Михайлівський» транзакції по зарахуванню коштів на рахунок позивача, відповідно до укладеного з ним договору банківського рахунку, не може кваліфікуватися як нікчемний правочин, оскільки жодним чином не суперечить чинному законодавству.

Таким чином, висновок про нікчемність правочину є необґрунтованим.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Також, цим пунктом передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

В судовому засіданні уповноваженою особою Фонду не доведена наявність підстав для невключення даних про рахунок позивача до переліку рахунків ПАТ "Банк Михайлівський", за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Разом з тим, суд бере до уваги письмові пояснення представника позивача щодо часткового отримання позивачем гарантованої суми відшкодування: 381,46 грн. за договором №980-068-000155287 від 27.11.2015 року та 126 041,09 грн. за договором №980-068-000155287 від 27.11.2015 року.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Волкова Олександра Юрійовича () про визнання нікчемними правочинів щодо переказу коштів (транзакцій), здійсненої ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 року в сумі 381,46 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-068-000155287 від 27.11.2015 року», в сумі 361,46 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-068-000237021 від 11.05.2016 року» на рахунок НОМЕР_2, в сумі 126 041,09 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-068-000155287 від 27.11.2015 року», в сумі 70 000,00 грн., з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-068-000237021 від 11.05.2016 року» на рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 (ІПН 0); зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за належною йому сумою у розмірі 70 361,46 грн. на підставі договору №980-006-000001141 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 26.02.2015 року.

Що стосується клопотання позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так, статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року №4191-VI визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах-суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Тобто, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

На підтвердження витрат правничої допомоги адвоката ОСОБА_2 надано договір про надання юридичних послуг, товарні чеки від 07.10.2016 року та 13.10.2016 року, акт прийому послуг правового характеру з розрахунком наданих послуг від 17.10.2016 року, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю.

Оскільки в матеріалах справи міститься документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача стосовно стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Волкова О.Ю., судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1 102,40 грн., сплачений згідно з квитанцією №54 від 13.10.2016 року.

Керуючись статтями 134, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 255, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Волкова Олександра Юрійовича () про визнання нікчемними правочинів щодо переказу коштів (транзакцій), здійсненої ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 року в сумі 381,46 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-068-000155287 від 27.11.2015 року», в сумі 361,46 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-068-000237021 від 11.05.2016 року» на рахунок НОМЕР_2, в сумі 126 041,09 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-068-000155287 від 27.11.2015 року», в сумі 70 000,00 грн., з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-068-000237021 від 11.05.2016 року» на рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1)

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за належною йому сумою у розмірі 70 361,46 грн. на підставі договору №980-006-000001141 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 26.02.2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Волкова Олександра Юрійовича на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1 102,40 грн. ( одна тисяча сто дві гривні сорок копійок).

Стягнути з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Волкова Олександра Юрійовича на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 3000, 00 грн (три тисячі гривень).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текс рішення виготовлено та підписано 29.01.2018 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа