Справа № 30/11
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 30/11 Суддя (судді) першої інстанції: Ващенко Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Качак Х.Б., за участі представника позивача Фещенка В.А., представника відповідача Ємець Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву на ухвалу Господарського суду мiста Києва від 09 серпня 2017 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Астейс" до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву, заявник про затвердження мирової угоди - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про включення приміщення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу,-

В С Т А Н О В И В :

27.05.2005 р. до Господарського суду м.Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "Астейс" (надалі - ТОВ "Виробнича фірма "Астейс") до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву про зобов'язання включити до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу підвального приміщення літери Х, розташованого у будівлі за адресою м.Київ проспект Червонозоряний, 119, загальною площею 642,7 кв.м. ринковою вартістю 575217грн. без ПДВ (т.1 а.с.4).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 19.12.2002р. є орендарем підвального приміщення, яке розташовано у будівлі за адресою м.Київ проспект Червонозоряний, 119, загальною площею 642,7 кв.м., яке ним за згодою орендодавця було здійснено за власник рахунок поліпшення орендованого майна. Посилаючись на п.51 ІХ розділу Державної програми приватизації на 2000-2002 р. в редакції від 15.05.2003р., вважає що має право приорітетного (пільгового) викупу орендованого державного майна.

29.09.2005р. позивач збільшив позовні вимоги, зокрема просив зобов'язати включити до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу, двоповерхову окремо розташовану будівлю їдальні загальною площею 1996.5 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Київ проспект Червонозоряний, 119, ринковою вартістю 2356818 грн. без ПДВ (т.1 а.с.133).

Постановою Господарського суду міста Києва від 03.11.2005р. (т.1 а.с.176), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.06р. (т.2 а.с.23), позовні вимоги ТОВ «Виробнича фірма "Астейс" задоволено повністю: зобов'язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву включити до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу, двоповерхову окремо розташовану будівлю їдальні загальною площею 1 996,5 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 119, ринковою вартістю (за експертною оцінкою експертів ПП "Бізнес-Консалтинг") 2356818,00 грн. без ПДВ.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав суду докази, що підтверджують наявність у нього пріоритетного права на приватизацію шляхом викупу орендованого приміщення, оскільки позивач з дозволу відповідача, здійснив за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання шкоди, вартістю не менше 25 відсотків залишкової вартості майна.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 13.09.2006р. постанову Господарського суду міста Києва від 03.11.2005р. у справі № 30/11 та ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2006р. змінено шляхом виключення з мотивувальної частини постанови посилання на Порядок подання та розгляду заяв на приватизацію, затверджену наказом Фонду державного майна України від 01.07.1997р. № 683 та на Інструкцію про порядок розгляду заяв та прийняття рішень щодо приватизації об'єктів у Фонді державного майна України, в іншій частині постанова та ухвала залишені без змін (т.2 а.с.118).

15.03.2007р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулося до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (т.3 а.с.1).

Ухвалою господарського суд м.Києва від 11.06.2007р. (т.3 а.с124), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2008р.(т.3 а.с.167), заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.10.2010р. прийнято відмову Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву від касаційної скарги на судові рішення у даній справі щодо перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами (т.3 а.с.24).

Ухвалою Верховного Суду України від 07.07.2010р. відмовлено в допуску скарги Заступника Генерального прокурора України до розгляду в порядку провадження за винятковими обставинами (т.4 а.с.30).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2014р. відмовлено Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві в задоволенні подання про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №30/11 шляхом визнання включеним до переліку об'єктів державної власності групи "А", що підлягають приватизації шляхом викупу, двоповерхову окремо розташовану будівлю їдальні загальною площею 1996,5 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 119, ринковою вартістю (за експертною оцінкою експертів ПП "Бізнес-Консалтинг") 2356818,00 грн. без ПДВ (т.4 а.с.54).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2014р. (т.4 а.с.109), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015р. (т.4 а.с.143) та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.08.2015р.( т.4 а.с.187) відмовлено в задоволенні заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву про визнання виконавчого листа Господарського суду міста Києва № 30/11 від 08.02.2006р. виданий у даній справі, таким, що не підлягає виконанню.

27.07.2016. до Господарського суду міста Києва надійшла заява Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про затвердження мирової угоди, укладеної між ТОВ «Виробнича фірма "Астейс" та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (т.5 а.с.2).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2016р. (т.5 а.с.22), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 р. (т.5 а.с.82), відмовлено у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про затвердження мирової угоди у справі за вказаним позовом.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 04.04.2017 р. (т.5 а.с.112) №К/800/27688/16 ухвалу Господарського суду м. Києва від 09.08.2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 р. скасовано, справу повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вищий адміністративний суд України задовольняючі апеляційну скаргу зазначив, що 21.03.2013 рішенням Європейського суду з прав людини у справі «ПМП «Фея» та інші проти України» (заява № 27617/06 та 126 інших заяв) постановлено щодо позивача наступне: держава - відповідач має виконати рішення Господарського суду м. Києва від 03.11.2005 у справі № 30/11, яке залишається невиконаним та сплатити протягом трьох місяців 3000 євро; ця сума є відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди, а також компенсацією судових витрат, і має бути сплачена разом з будь-якими податками, що можуть нараховуватись, та конвертована в національну валюту за курсом на день здійснення платежу; зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на цю суму нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти. 27 липня 2016 року Відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до суду першої інстанції із заявою про затвердження мирової угоди, укладеної між ТОВ ВФ «Астейс» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву. Відмовляючи у задоволенні заяви, суди попередніх інстанцій виходили з того, що укладення мирової угоди у цій справі суперечить закону, оскільки фактично буде прийнято нове рішення стосовно нерухомого майна, правовий статус якого судом не досліджувався, що в майбутньому може призвести до виникнення нового спору, порушення прав третіх осіб. Колегія суддів вважає такий висновок судів передчасним та таким, що не ґрунтується на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи.

Отже, касаційна інстанції, посилаючись на пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ст.ст.1, 3 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вважає під час нового розгляду справи судам необхідно повно та всебічно з'ясувати всі обставини справи, вірно застосувати норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.08.2017р. (т.5 а.с.127) затверджено мирову угоду наступного змісту:

МИРОВА УГОДА

на стадії виконання постанови Господарського суду міста Києва

від 03.11.2005 у справі № 30/11

м. Київ 24 червня 2016р.

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма «Астейс» (далі - Товариство) в особі директора Шнайдрука Вадима Валерійовича, що діє на підставі Статуту і Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (далі - Регіональне відділення) в особі начальника Кучеренка Олександра Євгенійовича, що діє на підставі Положення про регіональне відділення, затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 02.10.2012 року № 3607 та зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією № 7027343 від 04.03.2013 (зі змінами внесеними Наказом Фонду державного майна України від 29.08.2014 за № 2205) та наказу Фонду державного майна України від 10.07.2015 № 108-р надалі разом іменуються «Сторони», а кожен окремо «Сторона» або «Товариство» та «Регіональне відділення», керуючись статтею 262 КАС України та частиною третьою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», уклали мирову угоду на стадії виконання постанови Господарського суду міста Києва від 03.11.2005 у справі № 30/11.

Між Товариством та Регіональним відділенням існують правовідносини, обумовлені наявністю істотних обставин, а саме:

1) Постановою Господарського суду міста Києва від 03.11.2005 у справі №30/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма «Астейс» до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву було задоволено позовні вимоги та зобов'язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву включити до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу, двоповерхову окремо розташовану будівлю їдальні загальною площею 1996,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 119, ринковою вартістю (за експертною оцінкою експертів ПП «Бізнес-Консалтинг»), 2 356818,00 грн. (два мільйона триста п'ятдесят шість тисяч вісімсот вісімнадцять грн. 00 коп.) без ПДВ.

2) Вказана постанова суду декілька років перебувала на виконанні державної виконавчої служби України. Та не зважаючи на тривалий час виконання - постанова суду досі не виконана.

3) Враховуючи вищезазначене, Товариство звернулось до Європейського суду з прав людини. У результаті розгляду позову Європейським судом з прав людини було ухвалено рішення у справі ПМП «Фея» та інші проти України, яким, серед іншого, постановлено, що держава-відповідач має виконати рішення національного суду ухваленого на користь ТОВ ВФ «Астейс».

4) Приватизація об'єктів малої приватизації, у тому числі будівель, споруд, приміщень, здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» шляхом продажу на аукціоні, за конкурсом, викупу. При цьому спосіб приватизації об'єкта визначається відповідно до вимог чинного законодавства України з питань приватизації.

5) В даному випадку задоволення вимог ТОВ ВФ «Астейс» шляхом викупу спірного об'єкта є неможливим, враховуючи, що зазначений об'єкт з серпня 2010 року перебуває у приватній власності.

Усвідомлюючи, що усі вищезгадані істотні обставини взаємопов'язані та породжують правові наслідки, Сторони погодились врегулювати питання щодо виконання вищезазначеного рішення суду, ТОМУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма «Астейс» та Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву, керуючись статтею 262 КАС України та частиною третьою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», дійшли згоди щодо укладення цієї Угоди про таке:

1. Сторони визнають, що станом на 01.06.2016 постанова Господарського суду міста Києва від 03.11.2005 у справі № 30/11 не виконана.

2. Регіональне відділення підтверджує, що невиконання постанови Господарського суду м. Києва від 03.11.2005 у справі № 30/11 є наслідком того, що вказане в постанові приміщення за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 119, вибуло з державної власності, у зв'язку з чим Регіональне відділення надає взамін такого приміщення аналогічні за площею та місцерозташуванням приміщення.

3. Товариство погоджується на заміну вказаного у постанові суду приміщення на аналогічні за площею та місцерозташуванням приміщення.

4. Сторони дійшли до згоди замінити вказане у постанові суду приміщення, а саме, двоповерхову окремо розташовану будівлю їдальні загальною площею 1996,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 119, на інші приміщення, які по своїй сукупній площі та місцемрозташуванням є аналогічними до вказаного у постанові суду приміщення.

4.1. Сторони домовились, що аналогічним та/або рівнозначним вказаному у постанові суду приміщенню, для їх заміни, є приміщення, що розглядаються спільно (сукупно), і по загальній площі є рівнозначними вказаному у постанові суду приміщенню, а саме:

- приміщення окремо розташованої їдальні площею 1063,00 кв.м. по вул. Васильківська, 34, у м. Києві;

- майновий комплекс - санаторій загальною площею 1061,90 кв.м. по вул. Федора Максименка, 3 (стара назва - вул. Червнонофлотська, 3) у м. Києві, у складі: водолікарня (літера А) загальною площею 793,00 кв.м., ізолятор (літера Б) загальною площею 158,30 кв.м., літній павільйон (літера В) загальною площею 87,30 кв.м., майстерня (літера Г) загальною площею 13,50 кв.м., туалет (літера Д) загальною площею 9,80 кв.м.

5. Регіональне відділення підтверджує, що приватизація ТОВ ВФ «Астейс» нерухомого майна вказаного у п. 4.1 здійснюватиметься шляхом викупу, про що буде видано відповідний наказ Фонду державного майна України.

6. Регіональне відділення підтверджує, що після виконання п. 5 цієї угоди Регіональним відділенням будуть здійснені усі необхідні та передбачені законодавством України дії щодо підготовки шляхом викупу та подальшого укладення з ТОВ ВФ «Астейс» договору купівлі-продажу майна, зазначеного у пункті 4.1 цієї Угоди на умовах та за ціною, яка буде визначена на момент укладання договору куплі-продажу. Отримання усіх необхідних документів для здійснення приватизації шляхом викупу ТОВ ВФ «Астейс» нерухомого майна зазначеного у п. 4.1. цієї угоди покладається на Регіональне відділення.

7. Сторони заявляють, що з моменту підписання цієї Мирової угоди та у випадку належного повного її виконання Сторони, не матимуть жодних претензій одна до одної з приводу виконання постанови Господарського суду м. Києва від 03.11.2005 у справі №30/11, предметом якої є включення до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу, двоповерхової окремо розташованої будівлі їдальні загальною площею 1996,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 119 та рішення Європейського суду з прав людини у справі ПМП «Фея» та інші проти України, яким, серед іншого, постановлено, що держава-відповідач має виконати рішення національного суду ухваленого на користь ТОВ ВФ «Астейс».

8. Сторони спільно заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

9. Регіональне відділення гарантує, що після підписання цієї мирової угоди останнє у межах прав, наданих йому вживатиме усіх можливих заходів, спрямованих на виконання умов цієї мирової угоди, зокрема, всіх можливих заходів щодо приватизації Товариством нерухомого майна вказаного в п. 4.1. цієї угоди.

10. Дана мирова угода складена українською мовою в трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін і один примірник для державного виконавця.

11. Ця мирова угода передається державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення.

Відповідач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволені заяви.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що затвердження мирової угоди фактично буде прийнято нове рішення у справі стосовно нерухомого майна.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, представники позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що постановою Господарського суду міста Києва від 03.11.2005р. (т.1 а.с.176), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.06р. (т.2 а.с.23), позовні вимоги ТОВ «Виробнича фірма "Астейс" задоволено повністю: зобов'язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву включити до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу, двоповерхову окремо розташовану будівлю їдальні загальною площею 1 996,5 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 119, ринковою вартістю (за експертною оцінкою експертів ПП "Бізнес-Консалтинг") 2356818,00 грн. без ПДВ.

Вказане рішення набрало законної сили 18.01.2006р., проте станом на січень 2018р. не виконано відповідачем.

Крім того, є 21.03.2013 рішенням Європейського суду з прав людини у справі «ПМП «Фея» та інші проти України» (заява № 27617/06 та 126 інших заяв) постановлено щодо позивача наступне: держава - відповідач має виконати рішення Господарського суду м. Києва від 03.11.2005 у справі № 30/11, яке залишається невиконаним.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження.

Відповідно до статті 3 цього закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України.

Відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України визначаються Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» виконання рішення Європейського суду включає в себе: а) виплату стягувачеві відшкодування та вжиття додаткових заходів індивідуального характеру; б)вжиття заходів загального характеру.

Згідно зі статтею 10 цього закону з метою забезпечення відновлення порушених прав стягувача, крім виплати відшкодування, вживаються додаткові заходи індивідуального характеру: а) відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який стягувач мав до порушення Конвенції і протоколів до неї (restitutio in integrum); б) інші заходи, передбачені у рішенні Європейського суду.

Відновлення попереднього юридичного стану стягувача здійснюється, зокрема, шляхом: а) повторного розгляду справи судом, включаючи відновлення провадження у справі; б) повторного розгляду справи адміністративним органом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 21.02.2013 у справі «ПМП «Фея» констатував, що держава - відповідач має виконати рішення Господарського суду м. Києва від 03.11.2005 у справі № 30/11.

Таким чином враховуючі вищенаведені норми законодавства, встановлені обставини, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно затверджено мирову угоду між сторонами, оскільки вказані вище положення законодавства повинні бути враховані та дослідженні судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні рішень, як на тому наполягає суд касаційної інстанції.

Доводи відповідача, що затвердженням мирової угоди буде прийнято нове рішення у справі не заслуговують уваги, оскільки як зазначив суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі спір стосується права (відновлення) позивача приорітетного (пільгового) викупу орендованого державного майна, а не спору щодо права власності нерухомого майна.

Крім того, апеляційним судом додатково було досліджено, що запропоноване майно у мировій угоді - приміщення окремо розташованої їдальні площею 1063,00 кв.м. по вул. Васильківська, 34, у м. Києві та майновий комплекс - санаторій загальною площею 1061,90 кв.м. по вул. Федора Максименка, 3 (стара назва - вул. Червнонофлотська, 3) у м. Києві, у складі: водолікарня (літера А) загальною площею 793,00 кв.м., ізолятор (літера Б) загальною площею 158,30 кв.м., літній павільйон (літера В) загальною площею 87,30 кв.м., майстерня (літера Г) загальною площею 13,50 кв.м., туалет (літера Д) загальною площею 9,80 кв.м., дійсно відносяться до категорії групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу.

Згідно з ст. 121 ГПК України (в редакції на день прийняття судом першої інстанції рішення) при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Мирова угода, укладена сторонами у процесі виконання судового рішення, подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення. Про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу. Мирова угода за своєю правовою природою це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спору, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, припиняють спір.

Таким чином, всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

З 15.12.2017 набрав законної сили Кодекс адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Відповідно до п.10 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвала прийнята з додержанням норм процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Повний текст постанови виготовлено 29.01.2018р.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву на ухвалу Господарського суду мiста Києва від 09 серпня 2017 р. - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду мiста Києва від 09 серпня 2017 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Астейс" до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву, заявник про затвердження мирової угоди - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про включення приміщення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль