Справа № 425/2553/17
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року справа №425/2553/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 20 листопада 2017 року у справі №425/2553/17 (головуючий І інстанції Коваленко Д.С.) за позовом ОСОБА_2 до інспектора взводу №1 роти 4 Управління Патрульної Поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ та Рубіжне, капрала поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №1 роти 4 Управління Патрульної Поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ та Рубіжне, капрала поліції ОСОБА_3 про скасування постанови серія БР №021533 від 21.09.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП.

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 20 листопада 2017 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги абзац 8 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» про основні права та обовязки водія транспортного засобу, в якому зазначено, що водій зобовязаний під час руху на автомобілі, обладнаному ременями безпеки, бути пристебнутим, а на мотоциклі в застебнутому мотошоломі, тобто рухатись на мопедах без мотошолома не забороняється. Крім того судом першої інстанції не була враховано порушення відповідачем процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, бо він розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем його вчинення.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що постановою серії БР №021533 від 21.09.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51,00 грн.

Наведена постанова була винесена відповідачем внаслідок встановленого порушення позивачем вимог ПДР України, а саме: керуючи мопедом VIPER BOOSRER н.з. б/н 21 вересня 2017 року о 11 год. 30 хв. по вул. Володимирська в м.Ружібне Луганської області керував мопедом без мотошолому, чим порушив п.2.3 г) ПДР України

Факт руху на мопеді без мотошолому позивачем не оспорюється. Однак, позивач вважає, що постанова прийнята неправомірно через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами у вигляді накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.3. г) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Тобто, наведеною нормою чітко встановлений обовязок водія під час руху на мопеді бути в застебнутому мотошоломі.

Згідно ст.2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

У п.1.1 Правил дорожнього руху встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

За приписами вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про помилковість доводів позивача щодо відсутності у нього обовязку рухатись на мопеді із застебнутим мотошоломом.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимогстатті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 5 ст. 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами ч.4 ст.258КУпАП увипадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічні приписи містяться у р.III Інструкціі №1395, згідно до п. 2 якого постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КпАП України, підтверджено належними доказами,зокрема, відеозаписом, а тому відповідачем правомірно було прийнято постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За приписами ч.2 ст.72 КАС України довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобовязаний субєкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, закріпленого у ст..11 КАС України, сторона має спростувати доводи субєкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова по справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем у відповідності до вимог ст.283 КУпАП.

Позивач не надав належних доказів на спростування встановленого порушення вимог п.2.3. г) ПДР України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що

відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 311, 205, 271, 272, 286, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 грудня 2017 року у справі № 428/7486/17 залишити без задоволення.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 грудня 2017 року у справі № 428/7486/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

ОСОБА_1