Справа № 644/5808/17
Суддя: Ізмайлов І. К.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/5808/17
Провадження № 2-а/644/8/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Ізмайлова І.К.,

за участю секретаря - Яковлевої М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ТВО командира роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Ковальова Віктора Андрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд -

в с т а н о в и в :

В вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до ТВО командира роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Ковальова В.А. про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що 10 вересня 2017 року ТВО командира роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенантом поліції Ковальовим В.А. без складання протоколу про адміністративне правопорушення, винесено постанову серії АР № 655921 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки він не керував автомобілем та не є його власником, більш того автомобіль було припарковано.

У судове засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на те, що автомобіль НОМЕР_1 належить його матері, 10 вересня 2017 року він на вказаному автомобілі прибув до місця своєї роботи по вул. Шевченка, 315 у м. Харкові, але автомобілем не керував. Заступив на чергування, однак потім був викликаний тво командира роти і у відношенні нього складено постанову, яка не відповідає положенням ст. 283 КУпАП, в ній зазначені ініціали особи яка складала постанову, йому не було роз'яснено прав, постанова не містить опису правопорушення, в ній не зазначено які саме номери закріплено на автомобілі. Під тиском свого командира змушений був скласти рапорт, яким визнав провину. Відповідач будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, представника не направив.

Надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що обставини правопорушення підтверджено рапортами інспекторів патрульної поліції Коваленка С.В. та Рожкова О.І. про виявлення автомобілю НОМЕР_1 на якому поверх номерів було закріплено номерний знак АХ 7777, рапортом самого інспектора № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_1, у користуванні якого і перебував вказаний автомобіль. Посиланні ОСОБА_1, що він не керував транспортним засобом є безпідставними.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 10 вересня 2017 року ТВО командира роти № 4 батальйону № 2 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції Ковальова В.А. складено постанову серії АР № 655921 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно оскаржуваної постанови до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. за те, що він 10.09.2017 року о 06 годині 45 хвилин у м. Харкові по вул. Шевченка, 315 керував транспортним

засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_3 з номерним знаком, що не належить цьому автомобілю, чим порушив п. 2.9 в) ПДР України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови серії АР № 655921 від 10.09.2017 року, у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Правила дорожнього руху України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Пунктом п.п. в) п. 2.9 Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу;

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, -

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, так відповідач посилався на складання рапорту самим правопорушником, однак суд не приймає вказаний рапорт як доказ правопорушення, оскільки він складений особою, що притягалась до адміністративної відповідальності на ім'я особи, яка притягала до відповідальності. Рапорт співробітника поліції на ім'я командира може бути використаний лише в службових відносинах. Крім того постанова не містить вказівки який же саме номерний знак було закріплено поверх державного номерного знаку НОМЕР_1. А також не надано підтверджень про зупинку транспортного засобу під час керування ОСОБА_1 з номерними знаками, що не належать автомобілю. Крім того не спростовані твердження позивача про його виклик з патрулювання до місця стоянки автомобілю для складання оскаржуваної постанови.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідач не надав суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 10.09.2017 року п.п. в) п. 2.9. Правил дорожнього руху України.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого

правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дії ТВО командира роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові Ковальова В.А. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та скасування постанови серії АР № 655921 від 10.09.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 170 грн.

Керуючись ст. ст.2,6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ТВО командира роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Ковальова Віктора Андрійовича - задовольнити.

Визнати протиправними дії ТВО командира роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Ковальова Віктора Андрійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Скасувати постанову серії АР № 655921 від 10.09.2017 року, винесену ТВО командира роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Ковальова Віктора Андрійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 170 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений 26.01.2018 р.

Суддя: