Справа № 826/8607/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/8607/17

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

29 січня 2018 року №826/8607/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Правове об’єднання «Алєксєєв, Боярчуков та партнери»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві,

Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов’язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Правове об’єднання «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (відповідач 1), Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (відповідач 2), в якому просить:

- зобов’язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві врахувати в інтегрованій картці платника з єдиного податку товариства з обмеженою відповідальністю «Правове об’єднання «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» наявну оплату єдиного податку за перший квартал 2016 року в сумі 29 614, 00 грн. згідно з платіжним дорученням від 17.05.2016 №356 та відсутність податкового боргу у зв’язку зі здійсненням даної оплати.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що товариством з обмеженою відповідальністю «Правове об’єднання «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» вчасно було сплачено суму єдиного податку, який не було зараховано до бюджету з вини банку – публічного акціонерного товариства «Фідобанк». На думку позивача, ним було виконано обов’язок щодо сплати єдиного податку з часу подання платіжного доручення до банку, відповідно податковий борг у позивача відсутній, а кошти, які належать бюджету Головне управління державної фіскальної служби у місті Києві має стягувати саме з Банку, який не виконав свого обов’язку щодо перерахування коштів до бюджету.

Державна податкова інспекція у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві заперечень по суті заявлених вимог суду не надала.

Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві проти задоволення позовних вимог заперечило, вказавши про правомірність оскаржуваних рішень, прийнятих на підставі та у межах наявних у контролюючого органу повноважень, у зв’язку з наявною у позивача заборгованістю зі сплати єдиного податку.

Адміністративну справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до пунктів 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і надалі редакція Кодексу наведена станом на час виникнення спірних правовідносин) погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов’язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно платіжного доручення від 17.05.2016 №356 товариством з обмеженою відповідальністю «Правове об’єднання «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» було перераховано 29 614, 00 грн. на рахунок управління державної казначейської служби України у Печерському районі Головного управління державної казначейської служби України у місті Києві з призначенням платежу: єдиний податок за перший квартал 2016 року.

Згідно штампу банку, наявному на платіжному дорученні, платіжне доручення було прийнято публічним акціонерним товариством «Фідобанк» 17.05.2016.

Разом з тим, на підставі рішення Національного банку України від 20.05.2016 №8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 травня 2016 року №783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Фідобанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Положення пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України визначають обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно із приписами статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Зі змісту наведених понять вбачається, що законодавець пов'язує обов'язок платника податків по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання з моментом сплати такого зобов'язання. У той же час, Кодекс не наводить визначення поняття «сплата», утім відповідно до пункту 5.3 статті 5 Податкового кодексу України терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Положенням пункту 22.4 статті 22 названого Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку має виконувати платіжна система (пункт 1.29 статті 1 Закону №2346-III). Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

З системного аналізу викладених норм вбачається, що виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Тобто, за наявності у платника відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов’язок зі сплати відповідної суми податкового зобов’язання слід визнати виконаним.

Так, під час судового розгляду справи відповідач не надав суду доказів щодо реалізації приписів пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України і застосування за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду відповідної відповідальності до банку, враховуючи, що спірні правовідносини виникли до запровадження в банку тимчасової адміністрації.

Також, відповідачами не наведено суду доказів заявлення кредиторських вимог до банку, у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Суд звертає увагу, що позивач повідомленням від 20.05.2016 проінформував Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про сплату товариством з обмеженою відповідальністю «Правове об’єднання «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» єдиного податку шляхом подання до банківської установи публічного акціонерного товариства «Фідобанк» платіжного доручення від 17.05.2016 №365 на суму 29 614, 00 грн. та про невиконання банком свого зобов’язання щодо перерахунку коштів.

Отже, вказані обставини дають підстави дійти висновку про належне виконання позивачем зобов’язання зі сплати єдиного податку за перший квартал 2016 року.

Відповідно до підпункту 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Так, як встановлено судом вище, товариством з обмеженою відповідальністю «Правове об’єднання «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» належно виконано свій обов'язок із сплати грошового зобов’язання із єдиного податку.

Щодо позовних вимог в частині зобов’язання Державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві врахувати в інтегрованій картці платника з єдиного податку товариства з обмеженою відповідальністю «Правове об’єднання «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» наявну оплату єдиного податку за перший квартал 2016 року в сумі 29 614, 00 грн. згідно з платіжним дорученням від 17.05.2016 №356 та відсутність податкового боргу у зв'язку зі здійсненням даної оплати, суд вважає, що дана позовна вимога також підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 затверджено «Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» (далі - Порядок).

Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування

Порядком визначено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Тобто, картка облікового рахунку - це документ, який знаходиться в оперативному стані і відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету. Зазначення в ньому суми податку, яка вже фактично сплачена, але в картці зазначена як наявна заборгованість порушує права позивача, оскільки відображає суму не існуючого податкового боргу.

Отже, на підставі викладеного, у платників податків наявний такий спосіб захисту порушеного права як зобов'язання податкового органу, в якому платник податків перебуває на податковому обліку, внести зміни до картки особового рахунку платника податків.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність достатніх підстав для їх задоволення.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з наявних в матеріалах справи квитанцій №813з20 від 07.07.2017 та №812з2 від 26.07.2017, позивачем було сплачено судовій збір у розмірі 4 800, 00 грн.

Отже, сума судового збору, що підлягає присудженню позивачу, становить 4 800, 00 грн.

Керуючись статтями 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов’язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві врахувати в інтегрованій картці платника з єдиного податку товариства з обмеженою відповідальністю «Правове об’єднання «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» наявну оплату єдиного податку за перший квартал 2016 року в сумі 29 614, 00 грн. згідно з платіжним дорученням від 17.05.2016 №356.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.