Справа № 805/2814/17-а.
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року справа №805/2814/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Гаврищук Т.Г., Геращенка І.В., при секретареві судового засідання Борисові А.А., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року в справі № 805/2814/17-а (головуючий І інстанції Кошкош О.О.) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № НОМЕР_1 від 13.07.2017 про застосування штрафних санкції в сумі 1,00 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено, внаслідок чого скасовано спірне рішення податкового органу.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не врахування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 встановлено факт продажу товару без застосування реєстратора розрахункових операцій. За таких обставин податковий орган наголошує на правомірності своїх дій під час винесення рішення про застосування штрафних санкцій.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 21 червня 2017 року посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві відповідно до наказу від 29.05.2017 № 4207 та на підставі направлень № 3429 та № 3430 від 01.06.2017 здійснено фактичну перевірку магазину за адресою: м. Київ, пр. Оболонський 1-б, в якому здійснює діяльність Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі позивач).

Під час проведення перевірки здійснена контрольна закупка годинника Casio MW-240-1B2VDE (код УКТЗЕД НОМЕР_2) на суму 590,00 грн, при цьому розрахунок був проведений за готівку, без застосування реєстратора розрахункових операцій (РРО). Книга обліку розрахункових операцій (КОРО) та розрахункова книга (РК) на місці продажу відсутні.

Результати перевірки оформлені актом № 001004 від 21.06.2017, згідно з яким встановлено наступні порушення: проведення розрахункових операцій без використання реєстратора розрахункових операцій, що є порушенням п. 1, 2 ст. 3, п. 1 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; п. 296.10 ст. 296 Податкового кодексу України.

13 липня 2017 року на підставі висновків акту перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі відповідач, податковий орган, ГУ ДФС) сформовано податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким застосовано штраф у розмірі 1,00 грн.

Вважаючи, що податковий орган прийняв рішення про застосування штрафних санкцій всупереч вимогам чинного законодавства, ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06 липня 1995 року (далі Закон № 265/95).

Пунктом 1 ст. 3 Закону № 265/95 визначено, що суб'єкти господарювання зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону № 265/95 суб'єкти господарювання зобов'язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Пунктом 3 ст. 3 Закону № 265/95 визначено, що суб'єкти господарювання зобов'язані застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

За приписами п. 6 ст. 9 Закону № 265/95 реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) (наданні послуг) фізичними особами-підприємцями, які відповідно до Податкового кодексу України належать до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій.

Платники єдиного податку, які здійснюють реалізацію технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту повинні застосовувати реєстратори розрахункових операцій незалежно від обсягу отриманого доходу від продаж. Така вимога випливає із Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 № 1791-VIII та постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2017 року № 231 «Про затвердження переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій».

Застосовувати реєстратори розрахункових операцій у разі продажу технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, повинні як платники єдиного податку першої групи, які провадять діяльність на ринках, так і платники другої та третьої груп незалежно від обсягу річного доходу. Для них визначальною умовою для застосовування реєстраторів розрахункових операцій є реалізація відповідного виду товарів, а саме технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

Платники податків повинні врахувати, що термін «технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту», для цілей Закону № 265/95 вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII. Згідно з п. 25-1 ст. 1 Закону № 1023-XII технічно складні побутові товари непродовольчі товари широкого вжитку (прилади, машини, устаткування та інші), які складаються з вузлів, блоків, комплектуючих виробів, відповідають вимогам нормативних документів, мають технічні характеристики, супроводжуються експлуатаційними документами і на які встановлено гарантійний строк.

Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2017 № 231 «Про затвердження переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій» (далі Постанова № 231).

Так, відповідно до Постанови № 231 до технічно складних побутових товарів належать вісім груп товарів, а саме: «Вироби із чорних металів», «Реактори ядерні, котли, машини, обладнання і механічні пристрої, їх частини», «Електричні машини, обладнання та їх частини; апаратура для запису або відтворення звуку, телевізійна апаратура для запису та відтворення зображення і звуку, їх частини та приладдя», «Засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання», «Прилади та апарати оптичні, фотографічні, кінематографічні, контрольні, вимірювальні, прецизійні; медичні або хірургічні; їх частини та приладдя», «Годинники всіх видів та їх частини», «Музичні інструменти; їх частини та приладдя», «Іграшки, ігри та спортивний інвентар; їх частини та приладдя».

До «Годинників всіх видів та їх частини» належать: годинники всiх видiв та їх частини з кодами згідно з УКТЗЕД 9101-9107, у т.ч. смарт-годинники («розумні годинники») код УКТЗЕД НОМЕР_3.

Разом з тим, опис та кодування товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) викладено в додатках до Закону України «Про митний тариф України».

У додатку до Закону України «Про Митний тариф України» «Митний тариф України (групи 73-97)» визначено, що до товарної позиції 9101 включаються лише годинники, призначені для носіння на собі або із собою, корпус яких виготовлено з дорогоцінних металів або металів, плакованих дорогоцінними металами, або з тих самих матеріалів у поєднанні з природними чи культивованими перлами, з дорогоцінним або напівдорогоцінним (природним, штучним чи реконструйованим) камінням, яке включається до товарних позицій 7101-7104.

Годинники, призначені для носіння на собі або із собою, корпуси яких виготовлено з недорогоцінного металу, інкрустованого дорогоцінними металами, включаються до товарної позиції 9102.

Проте судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що наручний кварцовий годинник з механічною індикацією Casio MW-240-1B2VDF має товарний код УКТЗЕД НОМЕР_2.

Окрім цього, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, до повноважень якого належить інформування та надання роз'яснення щодо реалізації державної політики у сфері економіки і торгівлі, надано коментар до Постанови № 231, в якому зазначено, що перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій, включає товарні групи та підгрупи для допомоги при визначенні технічно складних побутових товарів. При цьому групи та підгрупи включають як технічно складні побутові товари, так і інші товари. Товарні позиції, які мають 4-значний код (підгрупи), застосовуються лише в тому випадку, якщо вони не мають деталізації на рівні кодів під субпозицій (товарів), тобто, 10-ти значних кодів згідно з УКТЗЕД. В інших випадках, застосовуються лише коди товарних підсубпозиції Переліку, визначені на рівні 10-х знаків.

Отже, враховуючи те, що в Постанові № 231 у Переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, товарна позиція з кодом УКТЗЕД 9102 має деталізацію на рівні 10-ти значного коду, то обовязкова реалізація із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій здійснюється при продажу товарів саме із кодом УКТЗЕД НОМЕР_3.

Враховуючи те, що наручний кварцовий годинник з механічною індикацією Casio MW-240-1B2VDF, який реалізовано позивачем, належить до коду УКТЗЕД НОМЕР_2, вимога про застосування реєстраторів розрахункових операцій при реалізації такого товару є неправомірною. Отже доводи апелянта щодо необхідності реалізації цього товару з використанням реєстратора розрахункових операцій підлягають спростуванню.

Проаналізувавши обставини справи та чинні норми права, суд апеляційної інстанції погоджує викладений в оскаржуваній постанові висновок, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області було винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.07.2017 про застосування штрафних санкції до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 всупереч нормам чинного податкового законодавства, тому наведене рішення підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 139, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року в справі № 805/2814/17-а за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року в справі № 805/2814/17-а залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 30 січня 2018 року. Повний текст постанови складений 31 січня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст.ст. 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

ОСОБА_4

ОСОБА_5