Справа № 728/2402/17
Суддя: Пархоменко П. І.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 728/2402/17
Номер провадження 2-а/728/15/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Пархоменка П.І.

за участі секретаря судового засідання - Горбач Н.Д.

номер справи 2-а/728/15/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмачі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до

відповідача ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області

вимоги позивача: про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії

учасники справи - не зявилися

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

ОСОБА_3 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_4 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі відповідач або ГУ ПФУ в Чернігівській області), в якому просив визнати бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку позивачу пенсії протиправною; зобовязати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України „Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей від 23 грудня 2015 року № 900 (далі ОСОБА_5 від 23 грудня 2015 року № 900), статті 63 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII (далі ОСОБА_5 від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII), постанови Кабінету Міністрів України „Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції від 11 листопада 2015 року № 988 (далі постанова від 11 листопада 2015 року № 988) з 1 січня 2016 року.

2.Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ України та з 30 червня 2008 року отримує пенсію відповідно до Закону від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII. У звязку із тим, що було підвищено грошове забезпечення поліцейських позивач вважає, що має право на перерахунок розміру призначеної пенсії і відмова відповідача в цьому є протиправною та не узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

3.Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позовну заяву (а.с.17-18) зазначив, що позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до Закону від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII виплата пенсії позивачу забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, її фінансування за рахунок інших джерел не допускається, що буде порушенням бюджетного законодавства. Перерахунок та виплату позивачу буде здійснено після виділення коштів з Державного бюджету на вказані цілі. Окрім того, відповідач у відзиві зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.

4.Позивач в судове засідання не зявився, надіслав до Суду заяву (а.с.24) про розгляд справи без його участі.

5.Представник відповідача в судове засідання не зявився, в поданому до Суду відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи без його участі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6.Адміністративний позов було подано 8 грудня 2017 року, тобто до вступу в дію нової редакції Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), у звязку із чим відповідно до пункту 10 Розділу ХІІ Перехідні положення КАС в редакції від 15 грудня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, а тому розгляд справи необхідно проводити за правилами КАС в редакції від 15 грудня 2017 року.

7.Судом на підставі статті 229 КАС у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

8.Як вбачається з матеріалів справи, позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та, починаючи з червня 2008 року, отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII.

Розмір пенсії позивача становить 3267 грн. 00 коп. (три тисячі двісті шістдесят сім гривень копійок).

Вказані обставини не підлягають доказуванню відповідно до частини першої статті 78 КАС, оскільки визнаються учасниками справи і Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання

7.Копією довідки № 101/00344, № НОМЕР_1 від 2 червня 2017 року (а.с.9) підтверджується підвищення розміру грошового забезпечення відповідної категорії працівників органів внутрішніх справ.

8.Позивач звернувся до відповідача з вимогою про проведення перерахунку його пенсії з 1 січня 2016 року у звязку з набуттям чинності Закону від 23 грудня 2015 року № 900.

Проте, листом № 4054/03/І-12 від 5 грудня 2017 року (а.с.10-11) відповідачем відмовлено позивачу у перерахунку пенсії.

9.Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, оскаржив їх в судовому порядку.

V. Оцінка Суду.

10.В даній ситуації Суд враховує, що серед іншого, Суд при вирішенні справи керується принципом законності, який втілено в частині другій статті 19 Конституції України, згідно із якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11.Так, перевіряючи законність дій відповідача, Суд бере до уваги те, що однією з найважливіших умов визначеності відносин між людиною і державою є закріплення у статтях 3, 8, 21 Конституції України принципів верховенства права, непорушності прав і свобод людини. Визнаючи людину найвищою соціальною цінністю, ОСОБА_5 України встановлює перелік прав і свобод, гарантує і забезпечує їх захист, у тому числі від порушення з боку держави, її органів та посадових осіб.

Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною і правовою державою (стаття 1 Конституції України).

В свою чергу, статтею 46 Конституції України закріплено конституційне право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

При цьому, право на пенсію в підвищеному розмірі та на її перерахунок є складовою частиною права громадян на соціальний захист, яке гарантовано статтею 46 Конституції України.

Право кожної людини на соціальне забезпечення знайшло своє закріплення і в міжнародних документах в галузі прав людини, зокрема в статті 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права (далі Пакт).

12.Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.

Так, позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII.

13.В свою чергу Законом від 23 грудня 2015 року № 900-VIII статтю 63 Закону від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: „Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

14.Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 затверджено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

15.Згідно з пунктом 15 розділу XI „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про Національну поліцію від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі ОСОБА_5 від 2 липня 2015 року № 580-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських членів їхніх сімей, інших осіб.

А відповідно до статті 102 Закону від 2 липня 2015 року № 580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється також в порядку та на умовах, визначених Законом від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII.

16.Отже, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015року № 988.

При цьому, на день набрання чинності Законом № 900-VIII постанова Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 діяла і є чинною на день розгляду справи по суті.

Наведене в своїй сукупності свідчить про наявність підстав для перерахунку пенсії позивачу.

17.Щодо доводів відповідача про відсутність бюджетних коштів для проведення виплат позивачу, Суд звертає увагу на наступне.

Стаття 9 Пакту говорить, про те, що держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожної людини на соціальне забезпечення, включаючи соціальне страхування.

Виходячи з положень підпункту „b пункту 3 статті 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, учасником якої є Україна, поряд із нормами міжнародного договору обовязково треба використовувати подальшу практику застосування договору, який встановлює угоду учасників щодо його тлумачення.

Так, право на соціальне забезпечення має ключове значення для гарантування людської гідності всіх людей, коли вони стикаються з обставинами, що позбавляють їх можливості в повній мірі реалізувати свої права, що містяться в Пакті.

Право на соціальне забезпечення охоплює право на доступ до благ, будь то в грошовому або натуральному вигляді, і володіння ними без дискримінації з метою забезпечення захисту, зокрема і в разі: а) відсутності трудового доходу через хворобу, інвалідність, вагітність і пологи, виробничу травму, безробіття, старість чи смерть будь-якого члена сім'ї; б) недоступності медичних послуг через їх високу вартість; в) недостатнього розміру сімейних виплат, зокрема на дітей і дорослих утриманців (пункти 1-2 Зауважень загального порядку Комітету ООН по економічним, соціальним і культурним правам № 19 від 23 листопада 2007).

А, згідно з пунктом 67 вказаних Зауважень загального порядку Комітету ООН держави-учасниці зобов'язані вживати всіх відповідних заходів, такі як законодавчі акти, стратегії, політика і програми для забезпечення того, щоб їх конкретні зобов'язання в зв'язку з правом на соціальне забезпечення були виконані. Існуючі законодавчі акти, стратегії і політика повинні переглядатися для забезпечення їх сумісності з зобов'язаннями, які випливають з права на соціальне забезпечення, і скасовуватися, коригуватися або змінюватися в тому випадку, якщо вони несумісні з вимогами Пакту. Для забезпечення сталого функціонування систем соціального забезпечення ці системи повинні бути об'єктом регулярного спостереження.

Тобто, у випадку позивача, державою не було вжито заходів для перегляду законодавчих актів для забезпечення їх сумісності із відповідними бюджетними асигнуваннями.

Крім того, Суд підкреслює, що статтею 4 Пакту передбачено, що держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають, що відносно користування тими правами, що їх та чи інша держава забезпечує відповідно до цього Пакту, дана держава може встановлювати тільки такі обмеження цих прав, які визначаються законом, і лише остільки, оскільки це є сумісним з природою зазначених прав, і виключно з метою сприяти загальному добробуту в демократичному суспільстві.

Проте, в даних правовідносинах обмеження прав позивача, з огляду на вищевикладене не ґрунтується на законі, воно не є сумісним з природою права позивача на отримання соціального забезпечення та не має легітимної мети, тобто не сприяє загальному добробуту в демократичному суспільстві.

18.Заперечення відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду спростовуються тим, що відповідно до статті 10 Закону від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII обов'язок нарахування та виплати пенсії покладено на органи Пенсійного фонду.

А, згідно приписів частини третьої статті 51 вказаного Закону перерахунок пенсії не проведений з вини органів Пенсійного фону України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, перерахунок та виплата провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Тобто, в межах даного спору не підлягає застосуванню стаття 122 КАС, оскільки зазначеним вище Законом, який є спеціальним в спірних правовідносинах, визначено, що перерахунок та виплата провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

19.Крім того, згідно із частиною другою статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч зазначеним вимогам відповідачем докази надані позивачем спростовані не були, а оскаржувані дії здійснені не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії (пункти 1,3 статті 2 КАС), що є підставою для задоволення позовних вимог.

З цих підстав,

керуючись статтями 4, 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, статтями 3, 21 19, 46 Конституції України, Законом України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII, статтями 2, 8-10, 71, 86, 159, 162, 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,-

У Х В А Л И В :

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання вулиця Сонячна, б. 13 с. Курінь Бахмацького району Чернігівської області, індекс 16544, паспорт серії НК № 602864) до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (місце знаходження вулиця Пятницька, б. 83-а м. Чернігів, індекс 14005, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

2.Визнати бездіяльність ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку його пенсії відповідно до Закону України „Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, статті 63 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII, постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015року „Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції - протиправною.

3.Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України „Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, статті 63 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII, постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року „Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, починаючи з 1 січня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бахмацький районний суд Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_6