Справа № 317/203/18
Суддя: Сакоян Д. І.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/317/19/2018
Справа № 317/203/18
УХВАЛА

25 січня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Сакоян Д.І., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши позов, вважаю за необхідне залишити його без руху з огляду на наступне.

Загальні вимоги до позовної заяви викладені у ч. 5 ст. 160 КАС України, за змістом якої у позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю субєкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності субєкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до субєктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У порушення вимог п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України у поданому позові відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином позивачу слід надати належним чином складену позовну заяву та її копію для відповідача, у якій зазначити власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, частинами 1 та 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскаржувана постанова датована 26.12.2017 р. та містить підпис позивача про її отримання саме 26.12.2017 р.

Таким чином, саме у цю дату позивач ОСОБА_1 дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись із позовом 23.01.2018 р. ОСОБА_1 вказує на те, що оскаржувана постанова була винесена 26.12.2017 р., а 29.12.2017 р. її було звільнено з посади директора КП «Біленьке». З 30.12.2017 р. до 09.01.2018 р. тривали новорічні святкові дні, вона перебувала у вкрай пригніченому стані у звязку з її звільненням. Через погане самопочуття та почуттям зневіри у справедливість у звязку з її звільненням вона не могла думати про надуману постанову винесену переддень її звільнення. Щодня після свого звільнення вона намагалась отримати доступ до будь-яких документів, які залишились на підприємстві з метою аргументування підстав протиправності постанови. Лише 19 січня їй вдалось отримати хоча б фото через мережу вайбер необхідних їй документів, а 22 січня було подано даний позов.

Зважаючи на наведені обставини, просить поновити строк оскарження постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови, яка викладена у самому позові, суд зазначає наступне.

З аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

В силу приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Європейський Суд з прав людини зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справах: «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Заявник зобовязаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які повязані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії»).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року по справі №17-рп/2011 також визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обовязком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Приймаючи до уваги те, що встановлений ст. 289 КУпАП десятиденний строк перевищений позивачем більш ніж як удвічі, наведені причини носять вкрай субєктивний характер та не вказують на наявність обєктивних обставин, які не дозволяли позивачу звернутись із даним позовом у межах встановленого законодавством строку, зважаючи на відсутність будь-яких мотивованих пояснень позивача з цього приводу, суд дійшов висновку, що вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку звернення до суду є неповажними. Суд не може прийняти до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що щодня після свого звільнення вона намагалась отримати доступ до будь-яких документів, які залишились на підприємстві з метою аргументування підстав протиправності постанови, і лише 19 січня їй вдалось отримати хоча б фото через мережу вайбер необхідних їй документів, оскільки сама лише відсутність певних документів не є перешкодою для оскарження постанови, оскільки такі документи могли бути витребувані судом за клопотанням позивача. Підлягає урахуванню й те, що звільнення позивача відбулась лише через декілька днів після прийняття оскаржуваної постанови. Отже, позивач не була позбавлена можливості вчасно звернутись до суду із позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 123 КАС України визначені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Так, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає наведені позивачем підстави неповажними та розяснює, що позивач має право протягом десяти днів з дня вручення ухвали звернутися до суду, вказавши інші підстави для поновлення строку зверенння до адміністративного суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 160, 169 КАС України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали.

Розяснити, що згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.І. Сакоян