Справа № 465/4274/17
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/12162/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Франківського районного суду м.Львова від 21 серпня 2017 року (суддя Мартинишин М.О.) у справі № 465/4274/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про зобов"язання вчинити дії, дату виготовлення повного тексту не зазначено, -

В С Т А Н О В И Л А:

25.07.2017р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов'язати Франківський відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради призначити, нарахувати та виплатити їй, як внутрішньо переміщеній особі - щомісячну адресну допомогу на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за її заявою починаючи з 11.03.2017 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 30 жовтня 2014 року по 29 грудня 2014 року їй нараховувалась та виплачувалась щомісячна допомога на покриття виплат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 2210,00 грн. щомісяця, з 30.12.2014 по 27.02.2015 у розмірі 1989,00 грн. щомісяця, з 28.02.2015 по 29.04.2015 у розмірі 1768,00 грн. щомісяця. Однак, надалі її виплати були припинені на підставі п. 7 Порядку надання адресної допомоги, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 № 505, оскільки вона, позивач, не працевлаштувалась. 02 лютого 2017 року вона офіційно працевлаштувалась менеджером зі збуту ТзОВ " Це добрий знак", а 11 березня 2017 рок , у зв'язку із зміною обставин, звернулась до відповідача для оформлення виплати адресної допомоги. В подальшому, вона звернулась із письмовою заявою до відповідача стосовно надання їй інформації з приводу оформлення адресної допомоги, однак листом від 20.06.2017 року, отримала від відповідача відповідь, що у призначенні виплат щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний термін відмовлено на підставі п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі і на оплату житлово- комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505.

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 21 серпня 2017 року позов задоволено.

Відповідач оскаржив дану постанову, з підстав неповного з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що оскільки допомога була припинена на підставі п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505, в подальшому на наступний строк допомога не призначається з моменту надання заяви від 11.03.2017.

Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу та зазначає, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить п.2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позивача та її представника, які просять залишити без змін рішення суду першої інстанції, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Франківському відділі соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, як особа, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою № від 29.10.2014року.

Щомісячна адресна допомога, в тому числі на оплату комунальних послуг була призначена та сплачувалась позивачці з 30 жовтня 2014 року по 29 грудня 2014 року у розмірі 2210,00 грн. щомісяця, з 30.12.2014 по 27.02.2015 у розмірі 1989,00 грн. щомісяця, з 28.02.2015 по 29.04.2015 у розмірі 1768,00 грн. щомісяця. До складу сім'ї були включені двоє непрацездатних осіб (ОСОБА_2 - пенсіонер, ОСОБА_3 - дитина до 18 років та ОСОБА_1 - працездатна особа, яка тимчасово не працює).

З 28.02.2015 р. ОСОБА_1 виплати були припинені на підставі п.7 Порядку надання адресної допомоги, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 № 505, оскільки позивач не змогла протягом зазначеного періоду влаштуватися на роботу, в тому числі за допомогою Центру зайнятості.

02 лютого 2017 року вона офіційно працевлаштувалась менеджером зі збуту ТзОВ " Це добрий знак".

11.03.2017 року позивач подала всі необхідні документи до відповідача для оформлення адресної допомоги внутрішньо - переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі і на оплату житлово-комунальних послуг.

В подальшому, вона звернулась із письмовою заявою на адресу відповідача стосовно надання їй інформації про оформлення адресної допомоги, однак листом від 20.06.2017 року відповідач повідомив, що у призначенні виплат щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний термін відмовлено на підставі п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі і на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач з 02 лютого 2017 року офіційно працевлаштувалась, відтак знову на загальних підставах набула прав на отримання від держави щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а тому відмова відповідача у призначення такої допомоги є неправомірною.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного:

20.10.2014р. Верховною Радою України прийнято Закон №1706 (набрав чинності з 22.11.2014р.), відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Постановою Кабінету Міністрів України №636 від 26.08.2015р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» (що набрала чинності з 09.09.2015р.) до Порядку №505 та Порядку №509 було внесено зміни та встановлено, що відповідні довідки видаються, а щомісячна адресна допомога виплачується саме «внутрішньо переміщеним особам» (якими відповідно до Закону №1706 були лише громадяни України).

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 24.12.2015р. №921-VIII (набрав чинності з 13.01.2016р.), зокрема, до зазначеної статті було внесено зміни й передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Призначення та виплату грошової допомоги здійснюють органи: соціального захисту населення за фактичним місцем проживання (перебування) за заявою уповноваженого представника сім'ї.

Відповідно до пункту 7 вищезазначеного Порядку надання щомісячної адресної допомоги, для одержання допомоги у встановлених розмірах на наступний період особи працездатного віку мають працевлаштуватися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості. Якщо працездатний член сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувався, або перебуває у трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України чи в районах проведення антитерористичної операції і фактично не працює, розмір допомоги для цих осіб на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється.

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015 року, пункт 12 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», доповнено абзацом такого змісту: «Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги».

Крім того, згідно Порядку, грошова допомога не призначається на наступний шестимісячний період в тому числі особам працездатного віку, які не працевлаштувалися після шестимісячного строку отримання грошової допомоги.

Згідно із пунктом 12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім'ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

З аналізу пункту 12 Порядку вбачається, що вказаним пунктом регулюються умови припинення призначеної грошової допомоги та умови поновлення виплат допомоги, яка була раніше призначена але її виплата була припинена з зазначених підстав.

ОСОБА_1 11.03.17р. зверталася до відповідача не про поновлення призначеної допомоги, виплата якої була припинена, а про призначення державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на наступний шестимісячний строк, тому посилання відповідача на порушення позивачем пункту 7 Порядку є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що відповідач зобов'язаний призначити та виплатити позивачу щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

керуючись ст.243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду м.Львова від 21 серпня 2017 року у справі № 465/4274/17 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. І. Мікула
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 26.01.18