Справа № 817/1739/17
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2018 року м. Рівне №817/1739/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Птюшинська І.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску. На обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про зміну підстав позову (а.с.79), зазначає, що 3 серпня 2017 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення № яким, застосовано до позивача штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 33931,67грн. та пеню в сумі 2528,21 за період з 22.11.2016 по 24.01.2017. Вказане рішення позивачем було оскаржене в адміністративному порядку до ДФС України, яка залишила скаргу без задоволення. Позивач стверджує, що за жовтень-грудень 2016 ним був нарахований та сплачений єдиний внесок вчасно та навіть з переплатою, тобто відповідач не мав правових підстав для застосування штрафу та пені. Просить позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві з урахуванням зміни підстав позову та письмових поясненнях. Додатково пояснив, що відповідач не врахував положення чинного законодавства щодо переривання строку сплати штрафних санкцій в разі оскарження його рішення в судовому порядку.

Відповідач подав письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, відповідач посилається на ту обставину, що ГУ ДФС у Рівненській області проведена документальна планова виїзна перевірка КП «Здолбунівкомуненергія» Здолбунівської міської Ради податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.03.2017р., валютного законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.03.2017р., єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014. по 31.03.2017р., за результатами якої складений акт перевірки від 17.07.2017р. №497/17-00-14-01/30032555. Перевіркою встановлено порушення ч.7 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», а саме несвоєчасна сплата ЄСВ за жовтень 2016р. в сумі 83522,93 грн. по терміну сплати до 21.11.2016р., за листопад 2016р. в сумі 90552,10 грн. по терміну сплати до 20.12.2016р., за грудень 2017р. в сумі 22000 грн. по терміну сплати до 20.01.2017р. Крім того, 29.01.2016р. було винесено Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасні перерахування) єдиного внеску за № на загальну суму 105593,75грн., в т.ч. штраф у розмірі 96959,85грн. та пеня у розмірі 8633,9тис.грн. Платник вказане рішення оскаржив до Рівненського окружного адміністративної суду. За результати розгляду вказаного позову Рівненським окружним адміністративним судом було винесено постанову від 28 жовтня 2016 відповідно до якої в задоволені позову було відмовлено повністю. По інтегрованій картці ІС «Податковий блок» платника КП «Здолбунівкомуненергія» рахується борг (недоїмка) по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування нарахованого платником самостійно: станом на 21.11.2016р. в сумі 105245,87грн., станом на 20.12.2016 в сумі 102635,46грн., станом на 20.01.2017р. в сумі 22000грн. Просить в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, тотожні викладеним у запереченні.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані суду письмові докази, суд виходить з наступного.

Так, згідно преамбули Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року за № 2464-VI (з наступними змінами та доповненнями, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Закон України № 2464) - цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Платники єдиного внеску визначені статтею 4 Закону України № 2464, в тому числі такими платниками є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (абзац 2 пункту 1 частини 1 цієї статті).

Відповідно до частин 8, 10,11,12 статті 9 Закону №2464, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Частинами 3,6,10,11,13,14 статті 25 Закону №2464 встановлено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов'язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

З метою встановлення наявності чи відсутності у позивача боргу по сплаті єдиного внеску за період з жовтня 2016 по грудень 2016, судом досліджена в судовому засіданні звітність позивача про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за вказаний період, а також платіжні доручення по його сплаті.

Так, відповідно до даних оборотно-сальдової відомості по рах.651 «Розрахунки по ЄСВ» за період 21.10.2016-21.11.2016 слідує, що за жовтень 2016 позивачем нарахована сума ЄСВ 83522,90грн. Згідно платіжних доручень позивачем сплачено до 21.11.2016 суму ЄСВ 87352,24грн., переплата становить 437,89грн.

Згідно даних оборотно-сальдової відомості по рах.651 «Розрахунки по ЄСВ» за період 22.11.2016-20.12.2016 вбачається, що за листопад 2016 позивачем нарахована сума ЄСВ 90552,04грн. Згідно платіжних доручень позивачем сплачено до 20.12.2016 суму ЄСВ 93162,51грн., переплата становить 3048,36грн.

Даними оборотно-сальдової відомості по рах.651 «Розрахунки по ЄСВ» за період 21.12.2016-20.01.2017 підтверджується, що за грудень 2016 позивачем нарахована сума ЄСВ 102628,66грн. Відповідно до платіжних доручень позивачем сплачено до 20.01.2017 суму ЄСВ 183264,17грн., переплата становить 83683,87грн.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечив проти встановлених обставин.

Отже, судом встановлено, що разом за період з жовтня 2016 року по грудень 2017 року позивачем задекларовано до сплати 276703,60грн., а сплачено фактично 363778,92грн., що на 87075,32грн. більше задекларованої суми. Тобто, за вказаний період у позивача відсутній будь-який борг по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Разом з тим, як зазначив представник відповідача, зазначені кошти були зараховані в погашення боргу по ЄСВ минулих періодів, що відповідає нормам ч.6 ст.25 Закону №2464.

Судом встановлено, що 29.01.2016р. Здолбунівською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області було прийняте рішення про застосування до КП «Здолбунівкомуненергія» Здолбунівської міської ради штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасні перерахування) єдиного внеску за № на загальну суму 105593,75грн., в т.ч. штраф у розмірі 96959,85грн. та пеня у розмірі 8633,9грн.

Вказане не заперечується сторонами.

Позивач зазначене рішення оскаржив до Рівненського окружного адміністративної суду. За результатами розгляду вказаного позову у справі №817/685/16, Рівненським окружним адміністративним судом було ухвалено постанову від 28 жовтня 2016, якою в задоволені позову відмовлено повністю.

Постанова набрала законної сили 06.02.2017 року.

Оскільки обставини щодо несвоєчасної сплати єдиного внеску позивачем по рішенню відповідача № від 29.01.2016р. на загальну суму 105593,75грн. встановлені судовим рішенням, то відповідач мав правові підстави за рахунок сум, що надходили від позивача здійснювати погашення штрафних санкцій та пені по вказаному рішенню.

Однак, суд повторює, що постанова суду від 28.10.2016 року набрала законної сили 06.02.2017 року.

В той же час, судом досліджено інтегровану картку ІС «Податковий блок» платника КП «Здолбунівкомуненергія», з якої вбачається, що погашення штрафних санкцій та пені по рішенню № від 29.01.2016р. починається з 17.11.2016 року (а.с.95), тобто за рахунок сплати позивачем ЄСВ в жовтні-грудні 2016 року та в період часу, коли рішення суду не набрало законної сили.

Суд повторює, що згідно з нормами ч.14 ст.25 Закону №2464, оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов'язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Отже, з моменту оскарження рішення відповідача № від 29.01.2016р. в судовому порядку, до набрання законної сили рішенням суду, зупиняється перебіг строку сплати фінансових санкцій та пені.

Так як рішенням суду в задоволенні позову позивачу відмовлено і рішення суду набрало законної сили 06.02.2017, то із цієї дати відповідач мав правові підстави здійснювати за рахунок сум, що надійшли від позивача після 06.02.2017 погашення штрафних санкцій та пені по рішенню від 29.01.2016р. №.

З врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про те, що відповідач здійснив за рахунок сум, що надійшли від позивача в період з жовтня по грудень 2016 погашення штрафних санкцій та пені по рішенню від 29.01.2016р. № передчасно, оскільки останнє не було узгодженим, що є порушенням ч.14 ст.25 Закону №2464.

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що у період часу з жовтня по грудень 2016 року позивачем сплачений єдиний внесок у повному обсязі та вчасно, тому рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 02 серпня 2017 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є протиправним та належить до скасування, а позовні вимоги позивача задовольняються у повному обсязі.

Оскільки судом при відкритті провадження у справі задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до винесення судового рішення по суті, то підстави для розподілу судових витрат в порядку ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради (35701, Рівненська обл., Здолбунівський р-н, м. Здолбунів, вул. Шкільна, 40А, ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Рівненській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 02.08.2017 в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 01 лютого 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.