Справа № 807/2014/16
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції - Луцович М.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/8289/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавель Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

апелянта: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 березня 2017 року у справі № 807/2014/16 за адміністративним позовом Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ :

30.11.2016р. позивач Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу у розмірі 70898,18 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.03.2017 р. позов задоволено. Суд стягнув з фізичної особи ОСОБА_2 податковий борг у розмірі 70898,18 грн.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.03.2017 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в позові.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

04.02.2016р. податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб відносно ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 118/07-01-17-01/ від 04.02.2016р. яким встановлено порушення фізичною особо-платником податку ОСОБА_2:

- п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України в частині неподання декларації про майновий стан та доходи за 2013 р.;

-п.п. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 162 Податкового кодексу України внаслідок чого донараховано до сплати податку на доходи фізичних осіб за серпень 2013 р. в розмірі - 56582,54 грн.

Податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення № від 16.03.2016р. про нарахування грошового зобов'язання в розмірі 56582,54 грн. та штрафних санкцій в розмірі - 14315,64 грн. по податку на доходи фізичних осіб.

Як встановлено в судовому засіданні дане податкове повідомлення-рішення ОСОБА_2 не оскаржував в судовому порядку, а тому сума грошового зобов'язання є узгодженою.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

В п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання визначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідною граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України зазначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом цього строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У зв'язку із несплатою узгодженої суми грошового зобов'язання податковий орган направив відповідачу податкову вимогу № 167-17 від 05.05.2016 р. яка отримана останнім 23.05.2016 р. ( а.с. 16 )

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, сума податкових зобов'язань відповідача є узгодженою та в установленому законом строки до бюджету не сплачена.

Разом з тим, колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта на протиправність податкового повідомлення-рішення на підставі якого винесено податкову вимогу оскільки, у даній справі предметом спору є узгоджений податковий борг, а не правомірність податкового повідомлення-рішення яке відповідач у встановленому законом порядку не оскаржив.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 березня 2017 року у справі № 807/2014/16 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів після набрання постановою законної сили.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя М.В. Костів

Суддя Р.М. Шавель

Постанова складена в повному обсязі 29.01.2018 року.