Справа № 344/10875/17
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/295/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа- Департаменту соціальної політики Виконавчого комітету Івано-Франківської міськради про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.11.2013 року № 39910234 та зобов'язання ДВС виконати постанову суду від 24.09.2012 року по справі № 0907/5278/2012 в повному обсязі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вказаним адміністративним позовом, мотивував тим, що 24.09.2012 року Івано-Франківським міським судом по справі № 0907/5278/2012 за його позовом до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправними дії службових осіб щодо відмови у призначенні компенсації за фактично надані соціальні послуги батькові ОСОБА_3 позов задоволено. Суд зобов'язав відповідача призначити позивачу та виплатити з 10.03.2006 року компенсацію за фактично надані соціальні послуги з врахуванням норм індексації та видати відповідний документ-підтвердження (зробити відмітку в трудовій книжці) для зарахування стажу роботи відповідно до ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 24.09.2013 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВН № 39910234.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 09.12.2013 року заява ОСОБА_1 про зміну способу виконання постанови Івано-Франківського міського суду № 0907/14938/2012 була задоволена. На виконання зазначеної ухвали суду 22.01.2014 року було видано виконавчий лист, та постановою державного виконавця відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа. Виконавчий лист був переданий позивачем в державну казначейську службу 04.03.2014 року.

23.03.2017 року позивач по перерахунку отримав на карту Приватбанку компенсацію за надані послуги в сумі 3125,65грн. На день отримання компенсації прожитковий мінімум складав 1247грн. для непрацездатних осіб проти 894грн., виходячи з якого зроблено розрахунок компенсації. Після цього позивач звернувся до Департаменту соціальної політики з проханням про перерахунок компенсації, виходячи з прожиткового мінімуму, затвердженого на день виплати. З відповіді Департаменту від 12.04.2017 року вбачається, що на виконання постанови Івано-Франківського міського суду розрахунок грошової допомоги подано головному державному виконавцю ВДВС, чим виконано постанову Івано-Франківського міського суду в межах компетенції департаменту соціальної політики. Повторно здійснювати розрахунок та індексацію грошової допомоги з 10.03.2006 року до смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 немає правових підстав.

Позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області з проханням забезпечити повне виконання постанови суду від 24.09.2012 року. З відповіді від 06.06.2017 року позивачу стало відомо, що 28.11.2013 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу № 0907/5278/2012, виданому 06.09.2013 року, про що йому не було відомо, та постанови про закінчення виконавчого провадження він не отримував, а її копію позивачу надано 16.08.2017 року. В зазначеній вище постанові державний виконавець вказує, що постанову суду боржником виконано частково, призначено стягувачу компенсацію та зроблено відмітку в трудовій книжці для зарахування періоду надання соціальних послуг до стажу роботи відповідно до п. «є» ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак ОСОБА_1 вказує, що на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження виконавчий лист № 0907/5278/2012 не був виконаний: компенсація позивачу не була призначена, стаж роботи, який дає право на трудову пенсію не зарахований по теперішній час. Державний виконавець в постанові також посилається на те, що боржником не виконано постанову суду з поважних причин: кошти для виконання постанови суду на даний період департаменту не виділялись, оскільки виділяються кошти на поточні видатки. Позивач зазначає, що державний виконавець в процесі примусового виконання рішення суду не вжив заходів по примусовому виконанню рішення суду, зокрема ним не встановлено залишок коштів на рахунках боржника, не накладено арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках у банках, інших фінансових установах. Інформація про стан виконання кошторису департаментом по кодах видатків та по залишку кодів на рахунках відсутня. Немає інформації про те, які рахунки є в боржника, чи надає боржник платні послуги. На підставі наведеного просив суд скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.11.2013 року № 39910234 та зобов'язати державну виконавчу службу виконати постанову суду від 24.09.2012 року по справі № 0907/5278/2012 в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в заяві обставини, просили позов задовольнити.

Представник відповідача Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його не обгрунтованість.

Представник Департаменту соціальної політики Виконавчого комітету Івано-Франківської міськради в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши позивача та представника відповідача, третьої особи, дослідивши докази у справі, суд виходить з наступного.

За приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено що постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2012 року позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задоволено, визнано протиправними дії службових осіб Департаменту соціальної політики Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 компенсації за фактично надані соціальні послуги його батькові ОСОБА_3, зобов'язано відповідача призначити та виплатити позивачу з 10.03.2006 року компенсацію за фактично надані соціальні послуги з врахуванням норм індексації та видати йому відповідний документ-підтвердження (зробити відмітку в трудовій книжці) для зарахування періоду надання соціальних послуг до стажу роботи відповідно до п. «є» ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.3-4).

На виконання вказаної вище постанови 06.09.2013 року Івано-Франківським міським судом було видано виконавчий лист № 0907/5278/2012 року (а.с.5).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Івано-Франківській області від 24.09.2013 року було відкрито виконавче провадження ВП № 39910234 з виконання виконавчого листа 0907/5278/2012 виданого 06.09.2013 року (а.с.6).

28.11.2013 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Івано-Франківській області Гундяком Т.Д. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 39910234 з виконання виконавчого листа № 0907/5278/2012 виданого 06.09.2013 року Івано-Франківським міським судом (а.с.17-18), де зазначено, що постанову суду боржником виконано частково, призначено стягувачу з 10.03.2006 року компенсацію за фактично надані соціальні послуги з врахуванням норм індексації та зроблено відмітку в трудовій книжці для зарахування періоду надання соціальних послуг до стажу роботи відповідно до п. «є» ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Боржником повідомлено про неможливість виконання постанови суду в частині виплати перерахованих сум допомоги, у зв'язку з тим, що кошти для виконання постанови суду на даний період департаменту не виділялись, оскільки виділяються кошти на поточні видатки. Бюджетні призначення на забезпечення виконання судових рішень за програмами соціального захисту у державному бюджеті на 2013 рік не передбачені, відповідно видатки на зазначені цілі не затверджувались у кошторисах департаменту.

Відповідно до ч.1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; (пункт 1 частина 2 стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 11 ч.1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу(посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Частиною третьою статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника

неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 09.12.2013 року заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання постанови Івано-Франківського міського суду від 24.09.2012 року задоволено, вирішено змінити спосіб виконання постанови Івано-Франківського міського суду від 24.09.2012 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії в частині зобов'язання останнього здійснити виплату відповідно до п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004р. № 558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги», виходячи з прожиткового мінімуму, затвердженого ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», на стягнення із Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 компенсації за фактично надані соціальні послуги з врахуванням норм індексації у розмірі 3141,36 грн., з урахуванням уже виплачених сум (а.с.7-8).

На виконання вказаної вище ухвали 22.01.2014 року Івано-Франківським міським судом було видано виконавчий лист № 0907/5278/2012 року (а.с.9).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Івано-Франківській області Гундяком Т.Д. від 26.02.2014 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження (відмова в прийнятті до провадження виконавчого документу) у зв'язку з тим, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку (а.с.19).

27.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради з приводу проведення перерахунку компенсації за надання соціальних послуг згідно прожиткового мінімуму на день виплати, а також проведення індексації суми компенсації згідно постанови Івано-Франківського міського суду від 24.09.2012 року та з проханням подати до управління пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську індивідуальних відомостей про зарахування періоду догляду вказаного в трудовій книжці згідно рішення суду до загального страхового стажу роботи (а.с.11).

З відповіді Департаменту соціальної політики Виконкому Івано-Франківської міської ради № Т/721 від 12.04.2017 року вбачається, що на виконання постанови Івано-Франківського міського суду розрахунок грошової допомоги подано Головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень ДВС державної виконавчої служби Івано-Франківської області Гундяку Т.Л., чим виконано постанову суду в межах компетенції департаменту соціальної політики. Повторно здійснювати розрахунок та індексацію грошової допомоги з 10.03.2006 року до смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 немає правових підстав (а.с.12).

22.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області з проханням забезпечити повне виконання постанов Івано-Франківського міського суду від 24.09.2012 року по справі № 0907/5278/2012 року (а.с.13). Відповіддю № 04.1-29/957 від 06.06.2017 року позивачу роз'яснено що у державного виконавця були відсутні правові підстави щодо зобов'язання боржника до вчинення дій, які не передбачені виконавчим документом станом на 2013 рік та щодо яких судом не прийнято відповідного рішення яке підлягає до примусового виконання (а.с.14-15).

Суд погоджується з прийнятим рішенням державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, оскільки постанова суду боржником виконано частково, призначено стягувачу з 10.03.2006 року компенсацію за фактично надані соціальні послуги з врахуванням норм індексації та зроблено відмітку в трудовій книжці для зарахування періоду надання соціальних послуг до стажу роботи відповідно до п. «є» ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що сторонами не заперечується. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 09.12.2013 року змінено спосіб виконання постанови Івано-Франківського міського суду від 24.09.2012 року на стягнення із Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 компенсації за фактично надані соціальні послуги з врахуванням норм індексації у розмірі 3141,36 грн., з урахуванням уже виплачених сум. Компенсація була сплачена позивачу,що також не оспорюється сторонами та підтверджується листами Департаменту соціальної політики Івано-Франківської міської ради.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області вжито всіх необхідних заходів щодо виконання постанови суду, постанова суду виконана, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає у зв'язку з його безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-12, 287 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа- Департаменту соціальної політики Виконавчого комітету Івано-Франківської міськради про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.11.2013 року № 39910234 та зобов'язання ДВС виконати постанову суду від 24.09.2012 року по справі № 0907/5278/2012 в повному обсязі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя О.А. Татарінова