Справа № 2а-13075/11/2670
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2018 Київ Зн/9901/3/18 2а-13075/11/2670
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого: Коваленко Н.В.,

суддів: Берназюка Я. О., Гриціва М. І.,

за участю: секретаря судового засідання - Буденка В.В.,

представника Подільської районної у м. Києві державної адміністрації - Омелян В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа - Подільське районне управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, про визнання недійсним та скасування розпорядження, за заявою Подільського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вищого адміністративного суду України у складі колегії суддів: Горбатюка С.А., Мороз Л.Л., Шведа Е.Ю. від 16 липня 2015 року,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа - Подільське районне управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, про визнання недійсним та скасування розпорядження, в якому просили:

- визнати недійсним та скасування розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 2 березня 2007 року № 283.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2012 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 було відмовлено.

Рішення обґрунтовано тим, що відповідно до пункту 4 Положення про надання і користування службовим житлом до числа службових може бути включено тільки вільне жиле приміщення. Оскільки кімната площею 14,5 м2 у комунальній квартирі АДРЕСА_1 на час прийняття відповідачем оскаржуваного розпорядження була вільною, отже розпорядження Подільською районною у м. Києві державною адміністрацією від 2 березня 2007 року № 283 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 16 липня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 було задоволено.

Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2012 року - скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задоволено.

Визнано недійсним та скасовано розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 02.03.2007 року № 283 «Про включення житлової площі до числа службових жилих приміщень Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві».

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції виходив з того, що на час видачі оскаржуваного розпорядження позивачі перебували на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов та неодноразово зверталися до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням надати у користування кімнату, що звільнилася, отже в силу статті 54 Житлового кодексу України, згідно якої, якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення; ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі, позивачі мали право на отримання даної кімнати.

Подільським районним управлінням Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вищого адміністративного суду України від 16 липня 2015 року.

Заява обґрунтована тим, що розпорядженням Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 6 травня 2014 року № 256 «Про виключення житлової площі із числа службових жилих приміщень Подільського PУ ГУ MBC України в м. Києві», кімната площею 14,9 м2 в комунальній квартирі АДРЕСА_1 була виключена із числа службових жилих приміщень. Згідно з розпорядженням Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 31 липня 2014 року № 143, 50/100 частин в комунальній квартирі АДРЕСА_1 було приватизовано. Спірна кімната 31 грудня 2013 року була надана в користування ОСОБА_4 як службове жиле приміщення. ОСОБА_4 не було залучено до участі у справі в якості третьої особи.

ОСОБА_2 подано заперечення на заяву Подільського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вищого адміністративного суду України від 16 липня 2015 року в яких він просить залишити заяву без задоволення, а постанову Вищого адміністративного суду України від 16 липня 2015 року - без змін.

Заперечення обґрунтовані тим, що наведені заявником обставин не є нововиявлеиими, не можуть вплинути на рішення суду та були відомі заявнику під час розгляду справи судом касаційної інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 проживають в одній із кімнат площею 14,3 м2 у комунальній квартирі АДРЕСА_1 та перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. У зв'язку із тим, що у вказаній квартирі, яка складається із двох кімнат, звільнилась кімната площею 14,9 м2, вони неодноразово зверталися до відповідача про передачу їм у користування цієї кімнати, але їм було відмовлено. На підставі подання Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 1 лютого 2007 року № 55/347 розпорядженням Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 2 березня 2007 року 283 «Про включення житлової площі до числа службових жилих приміщень Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві» включено до числа службових житлових приміщень Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві кімнату площею 14,9 м2 у комунальній квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на час розгляду заяви, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України під нововиявленими обставинами слід розуміти такі істотні обставини справи, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв'язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації.

Нововиявлені обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Слід розрізняти нововиявлені обставини як факти та нові докази як підтвердження факту.

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» від 19 лютого 2009 року зазначив, що принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи.

Зі змісту розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 6 травня 2014 року № 256 та розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 24 грудня 2014 року № 862 убачається, що вони прийняті за клопотанням керівництва Подільського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві від 28 квітня 2014 року та від 10 грудня 2013 poку, відповідно, дані розпорядження було прийнято до розгляду справи судом касаційної інстанції. На час розгляду справи заявнику було відомо про те, що спірна кімната 31 грудня 2013 року була надана в користування ОСОБА_4 як службове жиле приміщення.

Викладені у заяві обставини є новими аргументами та доказами у справі, свідченням намагання заявника повторно переглянути справу за допомогою даних доказів, отже вони не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, внаслідок чого дана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Заяву Подільського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вищого адміністративного суду України від 16липня 2015 року - залишити без задоволення, постанову Вищого адміністративного суду України від 16 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Суддя Я. О. Берназюк

Суддя М. І. Гриців