Справа № 154/2260/17
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/11731/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Гулида Р.М.,

суддів Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання Богдан А.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Володимир-Волинський міський суд Волинської області від 10 листопада 2017 року (Головуючий суддя: Каліщук А.А., ухвалено о 14 год 17 хв. у м.Володимир-Волинський) у справі за позовом ОСОБА_2 до в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до виконуючого обовязки заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 Я І. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач притягнув її до адміністративної відповідальності за перевищення встановленого ст. 95 Митного кодексу України транзитного перевезення автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO, р.н.з. TKN32YA та наклав штраф в розмірі 8500 грн. Постанову про адміністративне правопорушення вважає незаконною, оскільки даний автомобіль не ввозила через митний пост «Угринів», так як не має посвідчення водія та коштів для придбання такого автомобіля. Не заперечує, що перетинала державний кордон України на такому автомобілі як пасажир, а не водій. Просить визнати скасувати постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Постановою Володимир-Волинський міський суд Волинської області від 10.11.2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 31.07.2017р. Постановою виконуючого обовязки заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 притягнута до адміністративної відповідальності за перевищення встановленого ст. 95 Митного кодексу України строку транзитного перевезення автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO, р.н.з. TKN32YA більше ніж на 10 діб.

Суд першої інстанції позов не задоволив виходячи з того, що заперечення апелянта на свою причетність до ввезення автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO, р.н.з. TKN32YA 05.02.2016 р. через митний пост «Угринів» не відповідає дійсності.

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з ПІК «Інспектор 2006», 05.02.2016р. о 14 год. 20 хв. ОСОБА_5 ввезла на територію України через митний пост «Угринів», смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор», з метою особистого користування в режимі транзиту, автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, р.н.з. TKN32YA та була попереджена про необхідність вивезення даного автомобіля. А при безпосередньому перетині митної території України, ОСОБА_5 було додатково розяснено положення ст. 95 МК України щодо строків транзитних перевезень, про що здійснено примітку у цьому документі (а.с.52)

Частиною 1 та 2 статті 95 МК України встановлено строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). До зазначених строків не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Частина 3 статті 470 МК України встановлює відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Відтак, з врахуванням зазначеного, термін вивезення даного автомобіля з митної території України для ОСОБА_5 закінчився 15.02.2016 р.

Відносно посилання апелянта на розбіжності у витязі з ПІК «Інспектор 2006» щодо її даних «по батькові» і місця реєстрації проживання, колегія суддів зазначає, що такі описки не можуть слугувати підставою для скасування даної Постанови, оскільки зазначені відомості не містяться в закордонному паспорті, а вносяться працівником митниці з довільних усних пояснень особи, котра перетинає кордон. Що додатково підтверджується витягом з ПІК «Інспектор 2006», де вірно та чітко визначено номер, серію та дату видачі закордонного паспорта, котрі повністю відповідають даним закордонного паспорта на імя апелянта.

Відсутність у апелянта посвідчення водія на право керування транспортним засобом не спростовує факту ввезення нею на територію України транспортного засобу, оскільки з її слів вона перетинала кордон у присутності інших осіб, що не виключає обєктивних можливостей ОСОБА_2 залучити для ввезення в Україну автомобіля «MITSUBISHI PAJERO», кузов №JMBORV460XJ000977, р.н.з. TKN32YA, одного із цих осіб в якості водія, чого не заборонено законодавством України.

Згідно із ст. 192 МК України, якщо під час перевезення транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається: - терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Частиною 1 статті 460 МК України обумовлено, що вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 МК України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Оскільки, як встановлено з обставин та матеріалів справи, апелянт у встановлений ст. 95 МК України термін не вивезла з митної території України ввезений транспортний засіб, а також не зверталась до органів ДФС щодо неможливості його вивезення через аварію, дії обставин непереборної сили, чи протиправних дій третіх осіб, а тому колегія суддів констатує про наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України.

Поряд з цим, враховуючи і те, що апелянтом по даний час не виконано обовязку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, що було виявлено 07.07.2017р., як і не проведено розмитнення автомобіля в порядку встановленому законом, відтак дане правопорушення відноситься до категорії триваючих, оскільки остання перебуває в безперервному стані протиправної діяльності через невиконання свого обовязку, а тому доводи стосовно накладення на неї 31.07.2017 р. адміністративного стягнення з порушенням строків, передбачених ст. 467 МК України є умисно надуманими та безпідставними.

Крім цього, жодними наявними у справі та представленими до апеляційної скарги документальними доказами не доведено чи підтверджено ввезення на її імя апелянтки даного транспортного засобу, внаслідок протиправних дій третіх осіб.

Отже, встановлені обставини та наявні у справі докази свідчать про те, що постанова про адміністративне правопорушення є обґрунтованою, законною, а відтак не підлягає до скасування.

Перевіривши дійсні обставини справи та додатково проаналізувавши зібрані документальні докази по матеріалах справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.316 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст. 316, ч.1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Володимир-Волинський міський суд Волинської області від 10 листопада 2017 року у справі №154/2260/17 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Повне судове рішення складено 30.01.2018 року