Справа № 200/3080/17(2-а/200/491/17)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2018 рокусправа № 200/3080/17(2-а/200/491/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Прокопчук Т.С.

судді: Кругового О.О. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі

на постанову Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 липня 2017 року (суддя: Женеску Е.В) по адміністративній справі № 200/3080/17(2а/200/758/17)

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську про визнання рішення недійсним та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 23.02.2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську (далі - Центральне ОУ ПФУ в м. Дніпропетровську), в якому просить визнати недійсною відмову відповідача №13928/05/12 від 19.12.2016 року в призначенні їй пенсії за віком на підставі поданої нею заяви від 19.09.2016 року; зобов'язати відповідача зарахувати в її трудовий стаж періоди роботи, вказані в трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.08.1977 року, та в дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 від 24.02.1989 року, призначити їй пенсію за віком з дати подання заяви.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпрі (далі - Центральне ОУ ПФУ в м. Дніпрі), що є правонаступником Центрального ОУ ПФУ в м. Дніпропетровську, подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки подані ОСОБА_1 трудова книжка НОМЕР_1 від 01.08.1977 року та дублікат трудової книжки НОМЕР_2 від 24.02.1989 року в частині здійснення виправлень вказаних в них даних містять порушення п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року. Дані обставини виключають наявність підстав для зарахування вказаних в них періодів в загальний трудовий стаж позивача, без яких зазначений стаж позивача є недостатнім для призначення їй пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV).

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Із матеріалів спарви вбачається, що 19.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Центрального ОУ ПФУ в м. Дніпропетровську з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV, разом з якою нею надано відповідачу трудову книжку НОМЕР_1 від 01.08.1977 року та дублікат трудової книжки НОМЕР_2 від 24.02.1989 року, які містили виправлення її імені.

Центральне ОУ ПФУ в м. Дніпропетровську листом № 13928/05/12 від 19.12.2016 року відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком в зв'язку з відсутністю в неї необхідного трудового стажу. В обґрунтування зазначеної відмови відповідачем зазначено, що у наданій трудовій книжці та дублікаті трудової книжки міститься виправлення імені, внесене з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року, що виключає можливість зарахування вказаних в них періодів до складу трудового стажу, без яких зазначений стаж позивача є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Не погодившись з даними обставинами позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Приписами ст. 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними, зокрема 57 років 6 місяців - які народилися з 01.10.1958 року по 31.03.1959 року.

Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788-XII) визначено, що основним документом який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція №58), п.2.13 якої визначено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім'я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім'я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім'я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтверджено факт самостійного здійснення нею виправлень власного імені в трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.08.1977 року та дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 від 24.02.1989 року, що є порушенням приписів Інструкції №58.

Матеріали справи свідчать, що без записів в трудових книжках ,при наявності уточнюючих довідок та виписок з наказів у позивача відсутній необхідний трудовий стаж для призначення пенсії за віком за приписами ст. 26 Закону № 1058-IV.

Оскільки для реалізації конституційного права на пенсію, яке є неможливим без зарахування до складу загального трудового стажу позивача періодів, вказаних в трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.08.1977 року та дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 від 24.02.1989 року, позивач в порядку окремого провадження, визначеного приписами ст. 234 ЦПК України,має право встановити юридичний факт приналежності їй вищезазначених трудових книжок, після чого звернутися до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії за віком.

До набуття законної сили рішення суду про встановлення юридичного факту приналежності позивачу трудових книжок, ці трудові книжки не можуть вважатися належними доказами, які відповідно до приписів ст.62 Закону № 1788-XII підтверджують трудовий стаж позивача, що свідчить про відсутність неправомірності дій відповідача, відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, це є підставою для її скасування та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.6 ст. 12, п.2 ч.1 ст. 315, ст. 317,321,322,325, п.2 ч.5 ст. 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 липня 2017 року по адміністративній справі № 200/3080/17(2а/200/758/17) - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 27 січня 2018 року.

Головуючий суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: А.В. Шлай