Справа № 826/5372/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 січня 2018 року № 826/5372/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправними дій, скасування постанови та припису,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивачка, ФОП ОСОБА_1.) до Головного управління Держпраці у Київській області (далі - відповідач, ГУ Держпраці у Київській області), в якому просить:

- визнати протиправними дії начальника відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої прані та інших нормативно- правових актів Головного управління Держпраці у Київській області Борисенка Євгена Сергійовича при складанні акту перевірки № 26-158/359 від 29.03.2017 р., протоколу № 26- 158/241 від 29.03.2017 р. про адміністративне правопорушення; припису № 26-158/359-256 від 29.03.2017 р. та постанови про накладення штрафу на суму 192 000,00 грн.

- скасувати припис № 26-158/359-256 від 29.03.2017 р. та постанову відповідача про накладення штрафу на суму 192 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача щодо складання акту перевірки, протоколу ,постанови та припису про усунення порушень суперечать чинному законодавству, та проведені формально без з'ясування фактичних обставин, без врахування показань свідків. За таких обставин, позивач вважає оскаржувані припис та постанову такими, що не відповідають критерію обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для їх прийняття. Просить скасувати оскаржуваний припис та постанову.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначивши, що при вирішенні питання про накладення штрафу на позивача діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Представник позивача та позивачка особисто в судовому засіданні адміністративний позов підтримали повністю та просили його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечив, просив відмовити у задоволені адміністративного позову.

З урахуванням вимог частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 13.07.2017р.), за згодою сторін суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 р. №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р.), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

З 07.02.2017 р. по 13.02.2017 р. Державною податковою інспекцією у Деснянському районі ГУ ДФС У м. Києві, проводилась документальна позапланова виїзна перевірка позивача проводилась з питань здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повноті нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), а також з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 р. За результатами зазначеної перевірки 20.02.2017 р. було складено акт № 1562/26-52-13- 06/НОМЕР_1.

Зазначений акт та матеріали перевірки супровідним листом від 13.03.2017 №596/9/26-52-13-06-48 направлено працівниками ДПІ у Деснянському районі на адресу Головного управління Держпраці у Київській області для подальшого розгляду та прийняття рішення.

На підставі листа ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві від 13.03.2017 № 596/9/26-52-13-06-48 та згоди Державної служби України з питань праці від 22.07.2016 № 7738/4/4.1-ДП-16 начальником відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Київській області Борисенко Євгеном Сергійовичем проведено позапланову перевірку ФОП ОСОБА_1 на предмет допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оплати праці.

За результатами перевірки складено акт, відповідно до якого, суб'єктом підприємницької діяльності допущено наступні порушення, а саме:

У порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так перевіряючими встановлено, що ОСОБА_3 проходила стажування на посаді продавця-консультанта у ФОП ОСОБА_1 з 15.01.2017 р. без належного оформлення даної події наказом про проходження стажування. Також встановлено, що ОСОБА_4 проходила стажування на посаді продавця-консультанта у ФОП ОСОБА_1 з 07.02.2017 р. без належного оформлення даної події наказом про проходження стажування.

Перевіркою встановлено, що відповідно до наказу від 13.02.2017 № 1 ОСОБА_3 прийнята на посаду продавця-консультанта та приступила до роботи 14.02.2017 р.

Відповідно до наданого ГУ Держпраці у Київській області пояснення за підписом ФОП ОСОБА_1, така особа як ОСОБА_4 їй не відома.

За результатами перевірки, складено Акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №26-158/359 від 29.02. 2017 р., припис №26- 158/359-256 від 29 березня 2017 року та протокол № 26-158/241 про адміністративне правопорушення від 29.03.2017 р.

Як, вбачається з наявних в матеріалах справи копій акту та припису, ФОП ОСОБА_1 акт та припис не підписала аргументуючи не тим, що проведення перевірки Головним управлінням Держпраці Київської області відбулося безпідставно. ФОП ОСОБА_1 посилається на те, шо співробітники ДПІ Деснянського району провели незаконну перевірку, на підставі чого було складено акт № 1562/26-52-13-06/НОМЕР_1 від 20.02.2017 р. про результати документальної позапланової виїзної перевірки.

Враховуючи дані обставини ФОП ОСОБА_1 посилається на незаконність позапланової перевірки проведеної Головним управлінням Держпраці Київської області, а відтак вважає, що рішення прийняті за результатами зазначено перевірки є незаконними, такими, що порушують її законні права та інтереси, а тому підлягають скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (п. 1 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення №96)).

Згідно пп. 6 п. 4 вказаного Положення №96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У свою чергу ГУ Держпраці у Київській області є таким територіальним управлінням, юрисдикція якого поширюється на Київську область та місто Київ.

До набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України про затвердження порядку перевірок додержання законодавства про працю діє затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року №390 Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів (далі - Порядок №390), який визначає процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці (далі - Держпраці України) та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень, визначених Конвенціями Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1985-IV, та № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1986-IV, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2010 року № 1059 "Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб'єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю)",Положенням про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 386.

Відповідно до п. 2 Порядку №390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - Інспектор).

Пунктом 3 Порядку №390 передбачено, що Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Приписи ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закону про державний нагляд) визначають, що підставами для здійснення позапланових заходів є :

- подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб'єктом господарювання у документі обов'язкової звітності, крім випадків, коли суб'єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов'язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов'язаний повідомити суб'єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

- перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);(Дію другого речення абзацу п'ятого частини першої статті 6 призупинено на час дії мораторію на здійснення заходів державного нагляду (контролю) суб'єктів господарювання згідно із Законом № 1728-VIII від 03.11.2016)

- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

- неподання суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

- доручення Прем'єр-міністра України про перевірку суб'єктів господарювання у відповідній сфері у зв'язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров'я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

- настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

При цьому, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено , що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Як, вбачається з матеріалів справи, а саме з направлення на проведення перевірки від 24.03.2017 №683, позапланова перевірка ФОП ОСОБА_1 на предмет допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оплати праці проводилась начальником відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Київській області Борисенко Євгеном Сергійовичем на підставі листа ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві від 13.03.2017 № 596/9/26-52-13-06-48 та згоди Державної служби України з питань праці від 22.07.2016 № 7738/4/4.1-ДП-16.

Однак, з аналізу чинного законодавства, вбачається, що перелік підстав для проведення позапланової перевірки суб'єкта господарювання є вичерпним, відтак суд приходить до висновку, що лист ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві від 13.03.2017 № 596/9/26-52-13-06-48 не є належною підставою для проведення перевірки ФОП ОСОБА_1

Крім того, необхідно зазначити, що з наявної в матеріалах справи копії акту перевірки №26-158/359 від 29.02.2017 р. складеного начальником відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Київській області Борисенко Євгеном Сергійовичем вбачається, що перевірка проводилась за адресою: АДРЕСА_1, однак, зазначена адреса є місцем проживання позивачки. Зазначене, є порушенням Пункту 3 Порядку №390, оскільки інспектор може проводити планові та позапланові перевірки - за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Стосовно порушень встановлених у ході проведення перевірки, суд зазначає наступне. Так, в акті перевірки зазначено, що позивачем у порушення вимог ч. З ст. 24 КЗпП України працівника допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Перевіркою встановлено, що відповідно до наказу від 13.02.2017 № 1 ОСОБА_3 прийнята на посаду продавця - консультанта з окладом 4000 грн. та приступає до роботи з 14.02.2017.

Як, зазначається з акті перевірки ФОП - ОСОБА_1 повідомила Державну податкову інспекцію у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві про прийняття на роботу ОСОБА_3 з 13.02.2017 року. При цьому відповідно до пояснень ОСОБА_3, наданих начальнику ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 07.02.2017 року при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки оформленої актом № 1562/26-52-13-06/НОМЕР_1 від 20.02.2017 надісланого листом від 13.03.2017 № 596/26-52-13-06-48 на адресу Головного управління Держпраці у Київській області, ОСОБА_3 проходила стажування на посаді продавця - консультанта у ФОП ОСОБА_1 з 15 січня.

У висновках до оскаржуваного акту перевірки, відповідач посилається на акт Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві № 1562/26-52-13-06/НОМЕР_1 від 20.02.2017 надісланого листом від 13.03.2017 № 596/26-52- 13-06-48 на адресу Головного управління Держпраці у Київській області, у магазині за адресою: м. Київ, вул. Мишуги, 6 (ТЦ "Паралель") відповідно до якого, 07.02.2017 в приміщенні магазину знаходились дві наймані особи, які здійснювали розрахунки зі споживачами, на початок перевірки продавець - консультант представилась як ОСОБА_6 , але під час надання пояснень було з'ясовано, що ОСОБА_6, це фактично ОСОБА_3, з якою, як зазначило ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві трудова угода не укладалась, відповідно до пояснень проходила стажування).

При цьому, відповідно до табелю обліку робочого часу за лютий 2017 року, перша відмітка про явку ОСОБА_3 на роботу починається з 14.02.2017.

Відповідно до наданого пояснення за підписом ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_3 працює згідно наказу № 1 від 13.02.2017 та трудового договору від 13.02.2017, повідомлення про прийняття на роботу № 1 від 13.02.2017 отримане вх. № НОМЕР_2 від 13.02.2017.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що відповідно до пояснення ОСОБА_4, наданого в.о. начальнику ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 07.02.2017 при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки оформленої актом № 1562/20-52-13-06/НОМЕР_1 від 20.02.2017 надісланого листом від 13.03.2017 № 596/26-32-13-06-48 на адресу Головного управління Держпраці у Київській області, ОСОБА_4 проходила стажування на посаді продавця - консультанта з 07.02.2017 у ФОП ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Мишуги, 6 (ТЦ Паралель").

Однак, зазначені обставини спростовуються судом, оскільки постановою Деснянського районного суду м. Києва від 27.04.2017 року у справі №754/5012/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, копія якої була надана позивачем у ході розгляду адміністративної справи, провадження відносно позивачки закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Крім того, під час розгляду справи №754/5012/17 було допитано в судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3, та встановлено, що станом на 07.02.2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не працювали в магазині ФОП ОСОБА_1 та не мали з нею жодних трудових відносин.

За таких обставин суд приходить до висновку та вважає за необхідне, визнати протиправними дії начальника відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої прані та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Київській області Борисенка Євгена Сергійовича при складанні акту перевірки № 26-158/359 від 29.03.2017 р., протоколу № 26- 158/241 від 29.03.2017 р. про адміністративне правопорушення; припису № 26-158/359-256 від 29.03.2017 р. та постанови про накладення штрафу на суму 192 000,00 грн., оскільки судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів, встановлено порушення процедури призначення та проведення позапланової перевірки суб'єкта підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1

Крім того, суд, встановивши протиправними дії суб'єкта владних повноважень при проведені перевірки та складанні акту перевірки № 26-158/359 від 29.03.2017 р., протоколу № 26- 158/241 від 29.03.2017 р. про адміністративне правопорушення; припису № 26-158/359-256 від 29.03.2017 р. та постанови про накладення штрафу на суму 192 000,00 грн., прийшов до висновку про наявність підстав для скасування припису № 26-158/359-256 від 29.03.2017 р. та постанови відповідача про накладення штрафу на суму 192 000,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов ФОП ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню

Відповідно, беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ними судові витрати.

При цьому, Законом України від 06.12.2016 № 1774гVIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набув чинності 01.01.2017) частину першу статті 5 доповнено пунктом 20, згідно якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, структурні підрозділи виконавчих органів міських рад міст обласного значення та об'єднаних територіальних громад, на які покладені функції із здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 100 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляд) та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 929-р «Питання Державної служби з питань праці» на Державну службу України з питань праці покладено здійснення функцій і повноважень Державної інспекції з питань праці, що припиняється.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно п. 7 Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Таким чином, при реалізації державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю в межах Києва та Київської області, Державна служба України з питань праці діє через ГУ Держпраці у Київській області, а тому Головне Управління Держпраці у Київській області відповідно до пункту 20 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Водночас, якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, а позивач його сплатив, то у разі задоволення позову на користь позивача стягується сплачений розмір судового збору з Державного бюджету України або відповідного місцевого бюджету.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (поштова адреса: АДРЕСА_2,02222, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії начальника відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої прані та інших нормативно- правових актів Головного управління Держпраці у Київській області Борисенка Євгена Сергійовича при складанні акту перевірки № 26-158/359 від 29.03.2017 р., протоколу № 26- 158/241 від 29.03.2017 р. про адміністративне правопорушення; припису № 26-158/359-256 від 29.03.2017 р. та постанови про накладення штрафу на суму 192 000,00 грн.

3. Визнати протиправними та скасувати припис № 26-158/359-256 від 29.03.2017 р. та постанову відповідача про накладення штрафу на суму 192 000,00 грн.

4. Присудити здійснені ФОП ОСОБА_1 (поштова адреса: АДРЕСА_2,02222, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 1600,00 грн. та 1920,00 грн. за рахунок Державного бюджету України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур