Справа № 2а/0570/11768/11
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2018 Київ К/9901/575/18 2а/0570/11768/11
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду (суддя Савченко С.В.) від 13 жовтня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2011 року (судді: Лях О.П., Попов В.В., Горбенко К.П.) у справі № 2а/0570/11768/2011 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення,

у с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 грудня 2010 року №/0/51307/10/17-113 про донарахування податку на додану вартість у сумі 48417 грн., з мотивів безпідставності його прийняття.

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 13.10. 2011р., залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.12.2011р. позовні вимоги задовольнив, визнав недійсним податкове - повідомлення рішення податкового органу.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що податкове повідомлення рішення від 20 грудня 2010 року №/0/51307/10/17-113 прийнято податковим органом на підставі планової документальної виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 жовтня 2008 року по 30 червня 2010 року, наслідки якої викладені в акті перевірки від 8 листопада 2010 року №2426/17-1-. Правовою підставою визначення податку на додану вартість спірним податковим повідомленням-рішенням наведені норми підпункту 7.2.1, 7.2.6 п.7.2, пп.7.4.1 п.7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Податкове правопорушення полягає у формуванні податкового кредиту за фактом придбання піску будівельного та щебеню гранітного у Товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-строй» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток інвест метал».

Ухвалюючи судові рішення суд першої та апеляційної інстанцій встановили правомірність включення до складу валових витрат витрати по господарським операціям з цими контрагентами, що обумовлює правомірність формування податкового кредиту з податку на додану вартість по цим операціям.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, постановити нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводами касаційної скарги відповідач визначає порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Доводить, що судами не вірно застосовані норми статті 13, пункту 4 статті 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26 грудня 1992 року №13-92 та ст. ст. 11, 69, 79, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України. Порушення судами норм процесуального права відповідач вбачає в неповному дослідженні доказів (документів), які є у матеріалах справи, які мають статус письмових доказів в розумінні ст. ст. 69, 79 КАС України, але судом безпідставно та необґрунтовано не прийнято їх у якості доказів.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Колегія суддів не приймає посилання заявника касаційної скарги на порушення норм Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», оскільки предметом спірного повідомлення - рішення є норми Закону України «Про податок на додану вартість». Положення Декрету, як в частині особливостей оподаткування доходів від зайняття підприємницької діяльності та інших доходів (стаття 13), так і в частині порядку обчислення і сплати податку (стаття 14), жодного відношення до податку на додану вартість не мають. Доводів у чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права, покладених податковим органом в основу визначення податкових правопорушень відповідач не навів.

Посилання відповідачем на неповне дослідження доказів (документів) судом першої та апеляційної інстанції є неприйнятним з огляду на те, що наведені касаційною скаргою аргументи стосуються незгоди податкового органу з висновками судів попередніх інстанцій при оцінці цих доказів, а не з повнотою дослідження. За правилами касаційного перегляду переоцінка доказів не допускається.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи щодо наявності зазначених наведеними нормами належних документів складених по факту виконання (проведення) господарських операцій з придбання товарів спростовують доводи податкового органу щодо нереальності господарських операцій.

Інших обґрунтувань щодо неправильного застосування норм матеріального права судами попередніх інстанцій чи порушення ними норм процесуального права відповідач не наводить.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2011 року у справі № 2а/0570/11768/2011 залишити без змін.

Пoстанoва набиpає закoннoї сили з дати її пpийняття, є oстатoчнoю і oскаpженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді І.А.Васильєва

В.П.Юрченко