Справа № 813/1678/16
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року Справа № 813/1678/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Редкевич О.Р.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Тенети Н.Р.,

представника третьої особи Товарницької М.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міженецька сільська рада Старосамбірського району Львівської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання недійсними та скасування податкового повідомлення - рішення по податку на нерухоме майно від 19.06.2014 року №133-17 та податкового повідомлення-рішення про сплату суми податку на нерухоме майно від 30.06.2015 року 439-17, заява про збільшення позовних вимог від 18.07.2016 року про скасування податкового повідомлення-рішення про сплату суми податку на нерухоме майно від 30.06.2016 року № 1693-13.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення є безпідставними та які не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідач, надаючи пояснення №283/13-04-10-00-09 від 22.03.2017 року по справі, проти позову заперечив в повному обсязі, мотивуючи це тим, що згідно даних наданих Міженецькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області двоповерховий житловий будинок в АДРЕСА_1 був прийнятий в експлуатацію, тому що було завершене будівництво. Громадянка ОСОБА_1 у 2015 році провела реконструкцію даного будинку, тобто надбудову до цього будинку ще двох поверхів в АДРЕСА_1. Рішенням восьмої сесії 7-го скликання Міженецької сільської ради від 26.07.2016 року визнано житловий будинок в АДРЕСА_1 таким, що ніколи не був в аварійному стані. До даного пояснення представник відповідача надав витяг з рішення восьмої сесії 7-го скликання від 26.07.2016 року, список поіменного голосування депутатів від 26.07.2017 року, акт спостереження від 17.03.2017 року, довідку №354 від 17.03.2017 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі з врахуванням додаткових позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав наведених у своєму поясненні №283/13-04-10-00-09 від 22.03.2017 року.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. ст. 10.1, 10.1.1, 10.1.2, 10.3 Податкового Кодексу України (далі Кодекс) до місцевих податків належить податок на майно та єдиний податок. Крім цього, місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно ( в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

Крім цього, згідно ст. ст. 12.3, 12.3.1, 12.3.2, 12.3.3, 12.3.4 даного Кодексу сільські ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із Законом в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків і зборів, яке здійснюється у порядку визначеному цим Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи визначені ст.7 цього Кодексу з дотримання критеріїв встановлених розділом 12 цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору. Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків та зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів. Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлювальних місцевих податків та зборів або змін. В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Судом з наданої інформації №297 від 07.07.2017 року Міженецької сільської ради на запит від 03.07.2017 року з'ясовано, що податок на майно ( в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) в 2013-2014рр. Міженецькою сільською радою не встановлювався, а у 2015-2016 рр. встановлювався, однак, не визначався об'єкт оподаткування та платник податків.

Згідно ст. 266.2.1 Кодексу об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості ,в тому числі його частка. Статтею 14.1.129 до об'єктів житлової нерухомості відносяться будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки. Згідно п. а ст.14.1.129.1 Кодексу будівлі віднесені до житлового фонду поділяються на житловий будинок, тобто будівлі капітального типу, споруджені з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Відповідно до п. ґ ст.266.2.2 не є об'єктом оподаткування житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв'язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської ради або ради об'єднаної територіальної громади.

З матеріалів справи судом встановлено, що на підставі довідки №361 від 18.05.2016 року, виданої виконкомом Міженецької сільської ради Старосамбірського району Львівської області громадянці ОСОБА_1 за підписом сільського голови В. Брицького про те, що з моменту придбання по час видачі довідки житловий будинок по АДРЕСА_1, який належить вказаній громадянці на праві приватної власності, за цільовим призначенням не використовується, не придатний для проживання у зв'язку з тим, що перебуває в аварійному стані та потребує капітального ремонту.

Судом також встановлено, що за результатами акту-обстеження об'єкта: «Реконструкція існуючого житлового будинку із розширенням за рахунок надбудови третього та четвертого поверхів на АДРЕСА_1» від 17.03.2017 року, який є у справі будівля не готова до експлуатації у зв'язку з тим, що

1) Загально-будівельні роботи виконані на 70% , у тому числі:

коробка 95%, дах 90%, внутрішня штукатурка 50%, стяжки по підлогах 0%, внутрішні вхідні двері 0%.

2) Внутрішні сантехнічні роботи 0%, утому числі: каналізація 0%, водопровід 0%, газ 0%

3) Внутрішнє електроосвітлення і слабострумні мережі 0%

4) Зовнішні мережі виконані на 0%, у тому числі: каналізація 0%, водопровід 0%, газ 0%, електропостачання 0%

5) Благоустрій 0%.

Отже, суд дійшов висновку, що правових підстав для нарахування податку позивачу по податкових повідомленнях-рішеннях №133-17 від 19.06.2014р, №439-17 від 30.06.2015р. та №1693-13 від 30.06.2016р. у контролюючого органу, на думку суду, не має, а тому вказані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

У спірних правовідносинах суд також застосовує рішення Європейського суду з прав людини у справах «Серков проти України» (заява №39766/05), «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами, як джерела права.

Цими рішеннями було встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати податку.

Таким чином, з урахуванням наявних у справі доказів, практики Європейського Суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків при існуванні неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов'язків такого платника, а також ролі рішень Європейського Суду з прав людини як джерела права в Україні, суд дійшов висновку про протиправність визначення позивачу податкового зобов'язання.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід стягнути з Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Львівській області №133-17 від 19.06.2014р, №439-17 від 30.06.2015р. та №1693-13 від 30.06.2016р..

3.Стягнути з Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст рішення складено та підписано 29.01.2017 року.