Справа № 826/5936/16
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5936/16 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Бужак Н.П., Троян Н.М.,

за участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2017 року (прийнята в порядку письмового провадження, у м.Києві, дата складання повного тексу - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: Ворзельська селищна рада, Київський міський будинок дитини ім. М.М. Городецького про визнання протиправним та скасування наказу №280 в частині,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач 1), ОСОБА_3 (далі - Позивач 2) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту комунальної власності м.Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Відповідач), треті особи: Ворзельська селищна рада (далі - Третя особі 1), Київський міський будинок дитини ім.М.М. Городецького (далі - Третя особа 2) про скасування наказу Головного управління комунальної власності м.Києва №280 від 31.08.2005 року «Про закріплення майна за Київським міським будинком дитини ім. М.М. Городецького» в частині п.25 Додатку - Корпус №9, площею 115,7 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1, додатку до наказу від 31.08.2005 pоку №280 «Перелік основних засобів, що закріплюються за Київським міським будинком дитини ім. М.М. Городецького, який розташований в АДРЕСА_2 на праві оперативного управління станом на 01.07.2005 року».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовують тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Зокрема, Позивачі зазначають, що оскаржуваний наказ прийнято з порушенням норм Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» та житлове приміщення передано протиправно в оперативне управління Київському міському будинку дитини ім. М.М. Городецького, оскільки фактично будівля не була приміщенням, яке використовувалось для статутної діяльності Третьої особи 2, а є будинком в якому проживали Позивачі.

Третя особа 2 подала до суду апеляційної інстанції письмові заперечення проти апеляційної скарги, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу без участі представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивачів, заперечення представника Відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом Головного управління комунальної власності м.Києва від 31.08.2005 року №280 «Про закріплення майна за Київським міським будинком дитини ім.М.М. Городецького» закріплено за Київським міським будинком дитини ім.М.М. Городецького на праві оперативного управління основні засоби балансовою вартістю 2001461,00 грн станом на 01.07.2005 року згідно з додатком.

Додатком до вищезазначеного наказу від 31.08.2005 року №280 затверджено перелік основних засобів, що закріплюються за Київським міським будинком дитини ім.М.М. Городецького, який розташований в АДРЕСА_2, на праві оперативного управління станом на 01.07.2005 року.

У п.25 додатку до наказу від 31.08.2005 року №280 зазначено, що майно, розміщене за адресою: АДРЕСА_1, Корпус №9, площею 115,7 кв.м. (балансова вартість 47964,00 грн).

Законом, який визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування є Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

У містах з районним поділом за рішенням територіальної громади міста або міської ради відповідно до цього Закону можуть утворюватися районні в місті ради. Районні в містах ради утворюють свої виконавчі органи та обирають голову ради, який одночасно є і головою її виконавчого комітету.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Згідно з п.31 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Таким чином, Київська міська рада, яка діє на території Києва як суб'єкт права власності від імені та в інтересах територіальної громади здійснює правомочності щодо володіння, користування й розпорядження об'єктами права комунальної власності.

Статтею 6 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» передбачено, що місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх утворення) та їх виконавчі органи.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами ч.1 ст.60 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частиною 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 05.11.1991 року №311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю» (далі - Постанова №311), якою затверджено перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності). До комунальної власності м.Києва було віднесено, зокрема об'єкти охорони здоров'я: лікарні, пологові будинки, поліклініки, дитячі спеціалізовані санаторії, будинки дитини, тощо.

На виконання Постанови №311 виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів прийнято рішення від 13.01.1992 року №26 «Про формування комунального майна міста та районів», яким майно було розподілено на таке, що перебуває у власності міста (пункт 1) та таке, яке передається до власності районів міста Києва (пункт 2).

Згідно з пунктом 1 зазначеного рішення затверджено перелік комунального майна, яке залишається у власності міста (додаток 1), у якому, зокрема, зазначено Будинок дитини ім.Н. Крупської у сел.Ворзель (підпункт 2.8.1 пункту 2.8. «Будинки дитини» таблиці 9 «Охорона здоров'я»).

При цьому, зі статуту Київського міського будинку дитини ім.М.М.Городецького затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 23.03.1998 року №582 (в редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.07.2011 року №1159) вбачається, що установа є спеціалізованою, бюджетною (неприбутковою), що заснована на комунальній власності територіальної громади міста Києва і підпорядкована Головному управлінню охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно з ч.2 ст.327 Цивільного кодексу України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Наказом Головного управління комунальної власності м.Києва (Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)) від 31.08.2005 року закріплено за Київським міським будинком ім.М.М.Городецького на праві оперативного управління основні засоби балансовою вартість 2001461,00 грн станом на 01.07.2005 року згідно з додатком, зокрема, корпус №9 на АДРЕСА_1 площею 115,7 кв.м, балансовою вартістю 47964,0 грн.

Такі повноваження Відповідача визначені частиною 7 пункту 7 Положення про Головне управління комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке затверджене рішенням Київської міської ради від 10.07.2003 року №584/744, та було чинним на час прийняття оскаржуваного наказу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ про закріплення майна за Київським міським будинком дитини ім. М.М.Городецького прийнято в межах повноважень та на праві повного господарського відання (оперативного управління).

Апелянти посилаються на те, що на час прийняття оскаржуваного наказу у приміщенні на законних підставах мешкали 8 осіб відповідно до витягу з протоколу №26 засідання профкому будинку дитини від 18.10.2001 року надано згоду на тимчасове проживання сім`ї ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 та відповідно до витягу з протоколу №1 засідання профкому будинку дитини від 25.01.2008 року продовжено термін тимчасового проживання на 3 роки сім'ям ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з метою збереження приміщення за вказаною адресою.

Колегія суддів вважає таке твердження апелянта помилковим, оскільки відповідно до вимог статті 58 Житлового кодексу УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, який видається громадянинові на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

За приписами статті 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Так, частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав» встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Слід зазначити, що рішенням Київської міської ради від 23.10.2013 року №270/9758 «Про питання, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва» доручено підприємствам, госпрозрахунковим організаціям та установам, заснованим на комунальній власності територіальної громади міста Києва, та іншим суб'єктам, на балансі яких обліковується майно, що перебуває у комунальній власності територіально громади міста Києва, вчиняти усі дії, пов'язані з проведенням процедури державної реєстрації права власності територіально громади міста Києва на нерухоме майно (крім земельних ділянок), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Також, листом Департаменту комунальної власності м.Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.12.2015 року №062/12/50/145-14113 підтверджується, що розпочалась процедура державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке перебуває на балансі Київського міського будинку дитини ім.М.М.Городецького.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Положеннями ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст.329 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Бужак Н.П.

Троян Н.М.

Постанова складена в повному обсязі 25 січня 2018 року.