Справа № 806/3277/17
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року м. Житомир

справа № 806/3277/17

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

встановив:

У грудні 2017 року Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області звернулося до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про накладання штрафу від 13.11.2017 у виконавчому провадженні ВП №55010435;

- скасувати постанову про накладання штрафу від 13.11.2017 у виконавчому провадженні ВП №55010435.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області безпідставно прийнята оскаржувана постанова від 13.11.2017 про накладення штрафу за невиконання рішення суду, оскільки ним не враховано вимоги ст.63 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, не перевірено наступного робочого дня після закінчення строку встановленого для виконання рішення та не з"ясовано обставини і стан виконання рішення. Вказує, що позивачем було вжито заходи, щодо повідомлення стягувача - ОСОБА_2 про надання пакету документів для виконання рішення суду, яке у свою чергу не можливе без особистої участі стягувача, а саме подання ним документів. Вважає дії державного виконавця неправомірними, а постанову про накладення штрафу такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 11.01.2018 задоволено клопотання позивача та замінено первісного відповідача - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на належного відповідача - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.44-45).

Згідно з протокольною ухвалою від 13.12.2017 та ухвалою від 11.01.2018 розгляд справи відкладено у зв"язку з неявкою в судове засідання представника позивача і необхідністю з"ясувати думку позивача щодо поданого Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області клопотання про його заміну на належного відповідача - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, та з мотивів необхідності витребування додаткових доказів по справі, відповідно.

Відповідно до ухвали суду від 16.01.2018 розгляд справи відкладено у зв"язку із задоволенням клопотання позивача про відкладення розгляду справи з тих мотивів, що неможливо забезпечити участь представника позивача у судовому засіданні, у зв"язку із відпусткою працівника відповідального за супроводження даної справи (а.с.59-60).

Представник позивача в судовому засіданні 11.01.2018 та 16.01.2018 позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.01.2018 проти задоволення позову заперечувала з підстав, зазначених у письмових запереченнях, просила відмовити у його задоволенні повністю. Вказала, що оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження позивачем було отримано 30.10.2017, протягом 10-ти робочих днів після її отримання рішення суду ним не виконано та не повідомлено державного виконавця про його виконання тому вважає, що за таких обставин, на підставі ч.2 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем було правомірно накладено штраф за безпідставне невиконання боржником рішення суду.

Представники позивача та відповідача 25.01.2018 в судове засідання не з'явились, подали до суду заяву з доданими документами (що витребовувались судом) та клопотання, відповідно, в яких просять справу розглядати без їх участі.

Відповідно до вимог ч.9. ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.06.2017 у справі №279/1478/17 зобов"язано Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_2 відповідно до статті ст.23 Закону України "Про міліцію" (у редакції Закону України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" від 13.02.2015 №208-VIII). Вказане рішення набрало законної сили 21.09.2017 (а.с.35).

17 жовтня 2017 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області позивачу видано виконавчий лист №279/1478/17, який 26.10.2017 подано для виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с. 34, 35).

26 жовтня 2017 року за результатами розгляду заяви стягувача - ОСОБА_2, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження ВП №55010435 та надіслано боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження з вимогою виконати рішення суду протягом 10-ти робочих днів (а.с.33).

Позивачем по справі вказана постанова отримана 30.10.2017 про що свідчить відмітка на зворотньому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.25).

13 листопада 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП №55010435 винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн, з тих мотивів, що станом на 13.11.2017 судове рішення залишається невиконаним про причини невиконання боржник не повідомив державного виконавця. Зобов'язано боржника - Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.1 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом), учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов"язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями п.1 ч.1 ст.3 та ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Положеннями ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.8 ст.26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Статтею 63 Закону №1404-VIII визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Так за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже, підставою для накладення штрафу є невиконання боржником рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконанні лише боржником, у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин. При цьому, державний виконавець перед застосуванням штрафних санкцій має з'ясувати, зокрема, наявність або відсутність поважних причин невиконання рішення і обов'язку виконати певні дії лише боржником.

У рішенні Конституційного Суду України від 30.06.2009 №16-рп/2009 зазначено, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України; обов'язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя. Конституційний Суд України вважає, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.19 Закону №1404-VIII сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Повідомлення стягувачу - ОСОБА_2 про необхідність подання до Головного управління ДФС у Житомирській області документів для направлення висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги, датоване 08.11.2017, направлено позивачем лише 09.11.2017.

Вищевказане повідомлення про необхідність подання до Головного управління ДФС у Житомирській області документів не може вважатися виконанням рішення суду, яким боржника зобов"язано подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_2 відповідно до статті ст.23 Закону України "Про міліцію" (у редакції Закону України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" від 13.02.2015 №208-VIII).

Посилання позивача, в обґрунтування своїх позовних вимог, на ту обставину, що державним виконавцем, всупереч положенням ст.63 Закону №1404-VIII, не перевірено виконання рішення боржником, не впливає на той факт, що у встановлений державним виконавцем термін, Головне управління ДФС у Житомирській області судове рішення у виконавчому провадженні ВП №55010435 не виконало.

До того ж, зміст абзацу другого описової частини оскаржуваної постанови про накладення штрафу свідчить, що станом на 13.11.2017 державним виконавцем перевірялося чи виконано боржником судове рішення, у зв"язку з чим зазначено, що рішення суду залишається невиконаним.

Окрім того, матеріали виконавчого провадження ВП №55010435 не містять жодного клопотання чи заяви позивача, зверненого до відповідача, про встановлення відстрочки виконання судового рішення, зазначення обставин, що унеможливлюють його виконання у строк, встановлений державним виконавцем.

Позивачем не надано доказів щодо порушення відповідачем положень Закону №1404-VIII під час прийняття оскаржуваної постанови, не доведено, що відповідачем не дотримано порядок та підстави накладення штрафу.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, виносячи оскаржувану постанову про накладення штрафу, діяв на підставі Закону №1404-VIII та у межах своїх повноважень.

У відповідності до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідачем доведено правомірність дій щодо накладення штрафу у зв"язку із невиконанням судового рішення у строк, встановлений державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження. У той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування своїх позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 4, 6, 7, 8, 9, 32, 77, 90, 139, 205, 242-246, 255, 271, 272, 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (вул. Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (майдан Соборний, будинок 1, м.Житомир, 10014, ) про визнання дій протиправними та скасування постанови, - відмовити.

Повне рішення суду складено у нарадчій кімнаті 25 січня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко