Справа № 817/1088/17
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Щербаков В.В.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"22" січня 2018 р. Справа № 817/1088/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представника позивача та представника Зарічненської РДА,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області, Відділу освіти Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області про стягнення середнього заробітку , -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області (далі - Зарічненська РДА) про стягнення середнього заробітку за період з 19.05.2016 по 31.01.2017 в сумі 58224,37грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що розпорядженням голови Зарічненської районної державної адміністрації від 19.05.2016 року № 93-к його поновлено на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської РДА з 18.07.2014. При цьому, в розпорядженні зазначено, що його поновлено на посаді поза штатом та визнано приступившим до роботи з 19.05.2016 (п.2), визначено посадовий оклад з 19.05.2016 в розмірі 1390,00грн. (пп.3.1 п.3), оплата праці встановлено в розмірі двох третин від такого окладу (пп.3.5 п.3), робочий час визнано простоєм (пп.3.3 п.3), до закінчення якого ОСОБА_3 зобов'язано не виходити на роботу (пп.3.4 п.3), та по 18.07.2016 включно надано відпустку без збереження заробітної плати терміном 61 календарний день (п.4), яку було продовжено на 166 календарних днів з 19.07.2016 по 31.12.2016 розпорядженням голови Зарічненської РДА від 15.07.2016 №115-к. Протиправність розпорядження від 19.05.2016 №93-к в частині пункту 2, підпунктів 3.1, 3.3, 3.4 та 3.5 пункту 3, пункту 4, пункту 5, підпункту 6.2 пункту 6, а також розпорядження від 15.07.2016 №115-к визнано судовим рішенням у справі №817/848/16, яке набрало законної сили 04.01.2017. Проте, розпорядженням голови Зарічненської РДА від 31.01.2017 №38-к ОСОБА_3 звільнено за систематичні прогули. При цьому, у період з 19.05.2016 по 31.01.2017 виплата заробітної плати позивачу відповідачем не проводилася.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції залучено до участі у справі в якості другого відповідача відділ освіти Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 року позов задоволено. Стягнуто із Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за період з 19.05.2016 по 31.01.2017 в сумі 58224,37грн. (п'ятдесят вісім тисяч двісті двадцять чотири гривні тридцять сім копійок).

Не погоджуючись з постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати її та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позову. Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги , відповідач посилається на те, що судом першої інстанції неправильно визначено розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а крі того,позивача поновлено на посаді начальника управління освіти, мододі та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області , яка є окремою юридичною особою, з якою позивачем укладено трудовий договір, а отже саме ця установа несе відповідальність за всіма зобов"язаннями.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на те, що з розрахунком стягнутої на його користь заробітної плати погодився відповідач в своїх поясненнях від 29.05.2017 року № 01/28-1343 у справі № 817/2893/17, що в силу вимог ч.1 ст. 78 КАС України не потребує доказування. Крім того, посилається на те, що станом на 13.12.2017 року управління освіти, молоді та спорту Зврічненської районної державної адміністрації не було створено, що підтверджується відповіддю відповідача № 01/17-3054 від 13.12.2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 18.07.2014, розпорядженням голови Зарічненської РДА №103-к, ОСОБА_3 звільнено з посади начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.08.2014 у справі №817/2095/14, яка набрала законної сили 24.09.2014, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації від 18.07.2014 №103-к, ОСОБА_3 поновлено на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації з 18.07.2014, та стягнуто з Зарічненської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.07.2014 по день поновлення на роботі (а.а.с.8-13).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.03.2016 у справі №817/306/16, яка набрала законної сили 19.04.2016, визнано протиправною бездіяльність Зарічненської районної державної адміністрації щодо невиконання постанови суду від 11.08.2014 у справі №817/2095/14 та стягнуто із Зарічненської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 середній заробіток за період з 18.07.2014 по 25.03.2016 в сумі 55744,79грн. (а.а.с.45-50).

19.05.2016 головою Зарічненської районної державної адміністрації прийнято розпорядження №93-к (а.а.с.14-15), яким ОСОБА_3 поновлено на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Зарічненської РДА з 18.07.2014.

При цьому, у розпорядженні зазначено, що ОСОБА_3 поновлений на посаді поза штатом та вважається приступившим до роботи з 19.05.2016 (п.2), посадовий оклад з 19.05.2016 встановлений в розмірі 1390,00 грн. (пп.3.1 п.3), оплата праці здійснюється в розмірі двох третин від такого окладу (пп.3.5 п.3), а робочий час вважається простоєм (пп.3.3. п.3), до закінчення якого ОСОБА_3 зобов'язано не виходити на роботу (пп.3.4 п.3), та з 19.05.2016 року по 18.07.2016 включно надано відпустку без збереження заробітної плати (п.4), з проведенням розрахунків заробітної плати за весь період виходячи з вимог ст.113 КЗпП України (пп.6.2 п.6).

Розпорядженням голови Зарічненської районної державної адміністрації від 15.07.2016 №115-к позивачу продовжено відпустку без збереження заробітної плати на 166 календарних днів з 19.07.2016 по 31.12.2016 (а.с.16).

Крім того, на підставі п.5 розпорядження голови Зарічненської РДА від 19.05.2016 №93-к ОСОБА_3 попереджено про наступне вивільнення з посади відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.12.2016 у справі №817/848/16, яка набрала законної сили 04.01.2017, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації від 19.05.2016 №93-к в частині пункту 2, підпунктів 3.1, 3.3, 3.4 та 3.5 пункту 3, пункту 4, пункту 5, підпункту 6.2 пункту 6, а також визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації від 15.07.2016 №115-к (а.а.с.17-23) .

Розпорядженням голови Зарічненської районної державної адміністрації від 31.01.2017 №38-к ОСОБА_3 звільнено із займаної посади за систематичні прогули державного службовця.

Разом з тим, вказане розпорядження визнано протиправним та скасовано постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 у справі №817/253/17, що набрала законної сили 11.09.2017 (а.а.с.84-93). Вказаним судовим рішенням стягнуто із Зарічненської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 середній заробіток за період з 01.02.2017 по 23.03.2017 в сумі 11779,20 грн. без урахування обов'язкових відрахувань.

У зв'язку з тим, що у період з 19.05.2017 по 31.01.2017 заробітна плата відповідачем позивачу не виплачувалася та в судовому порядку не стягувалася, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції свої висновки обгрунтував приписами ст. 21 Закону України "Про оплату праці" якою визначено, що працівник має право на оплату праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору, ст.50 Закону України "Про державну службу" щодо встановлення складових заробітної плати державного службовця, Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" від 06.04.2016 №292, щодо розміру посадового окладу за посадою, Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" , якою регламентований порядок присвоєння рангів відповідно до вимог Закону №889-VIII.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції щодо стягнення з Зарічненської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 визначеної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 235 КЗпП України виплата працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу проводиться підприємством, установою, організацією, з якою працівник перебував у трудових відносинах.

Оскільки роботодавцем для позивача є Зарічненська районна державна адміністрація, то на неї і слід покласти обов"язок по виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що мав місце з вини останньої.

Враховуючи наведене та те, що позивач був поновлений на роботі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що позивачем правомірно заявлено вимоги щодо стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Середній заробіток працівника згідно з частиною першою статті 27 Закону № 108/95-ВР визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 N 100 (з наступними змінами і доповненнями) (далі - Порядку).

З урахуванням наведених вище норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто ті, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до п. 5 р. IV Порядку №100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на кількість відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівникові здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячну кількість робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку).

Середньомісячна кількість робочих днів розраховується діленням на 2 сумарної кількості робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку).

За змістом пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати в розрахунковому періоді за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу ІV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

Таким чином, у справі, яка переглядається, з урахуванням тієї обставини, що за період від часу звільнення позивача до часу поновлення його на роботі відповідач здійснював підвищення розміру посадових окладів, при обчисленні середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу заробітна плата позивача підлягала коригуванню на коефіцієнт підвищення посадового окладу.

Виплата за рішенням суду середнього заробітку працівнику за час вимушеного прогулу як компенсація заробітної плати працівнику з вини підприємства не відноситься до виплат, пов'язаних з оплатою праці.

Суд на вказані вимоги закону уваги не звернув і хибно ототожнив поняття "заробітна плата" та "середній заробіток за час вимушеного прогулу", як не є тотожними, внаслідок чого неправильно визначив суму суреднього заробітку, яка підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, а відтак, ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з прийняттям нового про часткове задоволення позову.

Як встановлено рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 березня 2016 року у справі №817/306/16, розмір середньоденної заробітної плати позивача, виходячи із заробітної плати за два останні календарні місяці роботи з урахуванням коефіцієнта коригування посадових окладів за період з 26.03.16 по 18.05.2016 склав 124,63 грн. ( коефіцієнт коригування 1,2504).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.07.2017 р. у справі №817/283/17 стягнуто з Зарічненської РДА на користь ОСОБА_3 середній заробіток за період з 26.03.16 по 18.05.2016 , розрахований із середньоденної зарплати 124,63 з застосуванням коригуючого коефіцієнта 1,2504 .

Отже, виходячи з тривалості вимушеного прогулу 144 робочі дні за період з 19.05.16 р. по 31.01.2017 року, середній заробіток позивача за цей період становить 22,440,58 грн. ( 124.63х1.2504х144).

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є частково підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до часткового задоволення, з викладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області задовольнити частково. Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" листопада 2017 р. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути із Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області () на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за період з 19.05.2016 по 31.01.2017 в сумі 22440,58 грн (двадцять дві тисячі чотириста сорок грн 58 коп.).

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Повне судове рішення складено "25" січня 2018 р.