Справа № 686/9173/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/9173/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мороз В.О.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

30 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 4 Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому, сержанта поліції Власюка Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 4 Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому, сержанта поліції Власюка Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено..

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи незаконність та безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач зазначає на те, що зупинивши транспортний засіб ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території він діяв у стані крайньої необхідності, не мав можливості продовжувати рух тому, що зупинка була вимушеною.

24 січня 2018 року до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови серії АР № 922334 від 12.05.2017 року, винесеної поліцейським роти № 4 Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому, сержантом поліції Власюком Дмитром Олександровичем, 12.05.2017 року по вул. Подільська,10, в м. Хмельницькому, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ2109» здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території, чим порушив п. п.15.9(и) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп.

Не погодившись із даною постановою позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що дії поліцейського роти № 4 Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому, сержанта поліції Власюка Дмитра Олександровича щодо винесення постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2 є правомірними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У відповідності до п. 1.10 ПДР України, зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Згідно з п.8.1 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 15.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду (п.15.9 и ПДР).

У разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил (п.15.14 ПДР).

Вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

За приписами п.9.9. "а" правил дорожнього руху України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Згідно з п.п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ст. 222 КУпАП справи про порушення правил дорожнього руху розглядаються органами Національної поліції, до переліку яких, зокрема, відносяться правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Нормами ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно протиправності винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, судова колегія враховує наступне.

Так, постановою серії АР №088115 від 19.01.2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., за порушення вимог п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху України.

При дослідженні матеріалів справи, судом апеляційної інстанції було встановлено, що факт вчинення правопорушення позивачем підтверджено фотоматеріалами з місця адміністративного правопорушення. Крім того, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_2 не заперечує, що здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території, однак при цьому вказує, що не порушив правил дорожнього руху, оскільки така зупинка була вимушена, при цьому, позивачем не надано суду доказів в підтвердження своїх слів.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях позивача був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про наявність у інспектора достатніх підстав для винесення постанови від 19.01.2017 року про накладення на позивача адміністративного стягнення.

До того ж, жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не надано, а судом апеляційної інстанції таких обставин не встановлено.

Отже, вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які колегія суддів вважає належними та допустимими та які безперечно свідчать про порушення позивачем правил дорожнього руху України.

Посилання позивача в адміністративному позові та поданій апеляційній скарзі не спростовують висновків яких дійшов суд першої інстанції про доведеність вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, судова колегія, враховуючи, що доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 325 КАС України та згідно ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 січня 2018 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.