Справа № 556/2072/17
Суддя: Закревський Л.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 556/2072/17
Номер провадження 2-а/556/36/2018
ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2018 р. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням

судді Закревського Л.В.

за участі секретаря Басик Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Володимирець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобовязання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним вище адміністративним позовом про зобовязання до вчинення дій, що полягають у відмові у перерахунку та виплаті її пенсії на певних умовах; зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату їй пенсії згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 р., починаючи з 20.11.17 р. Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що вона є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи 4 кат. З 2000 року вона перебуває на обліку у управлінні ПФУ у Володимирецькому районі Рівненської області на даний час Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Стаж її роботи становить понад 35 років. 20.11.2017 р. вона звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак, листом від 24.11.17 р. відповідачем було відмовлено їй у проведенні перерахунку. Вважає, що така відмова є протиправною, та незаконною, що і стало підставою для звернення до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити в її відсутності заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

12.01.2018 року відповідачем подано до суду відзив проти позову, обґрунтований тим, що вимоги позивачки є безпідставними. Покликаючись на ст. 56 Закону № 796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85% заробітку.

Отже відсутні законні підстави для перерахунку пенсії позивачки. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в судове засідання не з'явився, але в своєму відзиві на позов просили розгляд справи проводити у відсутності їх представника, заявлені вимоги не визнають.

Дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що вимоги викладені в позовній заяві ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Підставами для такого висновку суду стало наступне:

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, має посвідчення потерпілої від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 4) серії В-І №455043, видане 18.03.93 р. Рівненською облдержадміністрацією; отримує пенсію. Зазначене вище стверджується копією паспорта позивачки, копією посвідчення про право на пільги виданого на імя позивачки, копією пенсійного посвідчення на імя позивачки серія ААД № 006122, виданого 13.05.09 р., та не оспорюється відповідачем у його письмовому відзиві проти позову.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі, зокрема, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, тощо.

З 2000 року, позивачка отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Абз. 2 преамбули вищезазначеного Закону у її редакції, чинній на день призначення пенсії позивачеві, декларувалось, що цей Закон визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Як слідує із положень ст. 49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у її редакції, чинній на день призначення пенсії, пенсії особам, віднесеним до категорій, зокрема, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ч. 2 ст. 56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у її редакції, чинній як на день призначення пенсії, так і нині, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до, зокрема, категорії 4, за умови стажу роботи не менш як: жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку.

09.07.03 р. було прийнято Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як слідує з змісту п. 13 Розд. XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у його редакції, чинній на дату звернення позивача із відповідною заявою до відповідача, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", призначається одна пенсія за її вибором.

Ст. 58 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає пільги по виплаті пенсій працюючим пенсіонерам, згідно з якою пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачуються в повному розмірі без урахування одержуваного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

20.11.2017 р. позивачка звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку її пенсії, надавши необхідний документ, що засвідчує її особливий статус: посвідчення, у якій зазначила, що обирає умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Крім того, просила провести перерахунок пенсії відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 даного Закону. Наведене вище стверджується копією такої заяви, наданою суду позивачкою, та змістом нижченаведеного листа відповідача, відповідачем, крім того, не оспорюється у відзиві проти позову.

Так, листом від 24.11.17 р. №3399/05-01 відповідач повідомив позивачку, що підстав для задоволення її заяви про проведення перерахунку її пенсії відповідно до ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не вбачає. Наведене вище стверджується копією такого листа та відповідачем у його письмовому відзиві проти позову не заперечується.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 р., умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Таким чином, цією нормою позивачці було надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені загальним Законом - Законом України "Про пенсійне забезпечення" або спеціальним Законом - Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивачка обрала умови, встановлені спеціальним Законом - Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію.

Заперечень з приводу недостатності у позивачки необхідного для реалізації такого її права, у відповідача немає.

Водночас, порядок перерахунку пенсій Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не встановлений, що є підставою для застосування судом аналогії закону на підставі ч. 1 ст. 7 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зі змісту якого випливає, що за кожний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця величина має пільговий характер і визначена в ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Тому суд приходить до висновку, що позивачці, якій призначена пенсія на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для неї мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок) шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за рік.

При цьому слід відзначити, що правильність нарахування пенсій, уникнення помилок, подвійних виплат відповідно до затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011 Положення про Пенсійний фонд України, Закону № 1788-ХІІ, Закону № 1058-ІV є обов'язком саме відповідача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не було подано відповідних вагомих доказів на обгрунтування його відзиву проти позову.

Суд прийшов до висновку, що позивачка з дати звернення із відповідною заявою до відповідача, мала право на перерахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". А тому дії відповідача, що полягають у відмові у проведенні такого перерахунку, є протиправними.

У відповідності до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що для захисту порушеного права позивача слід визнати протиправними дії відповідача, що полягають у відмові позивачеві у проведенні перерахунку її пенсії зі збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов'язати відповідача починаючи з 20.11.17 р. провести перерахунок та виплату пенсії позивачці відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку.

Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2,7, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 2 ст. 56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобовязання до вчинення дій задовольнити.

Зобов'язати Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, починаючи з 20 листопада 2017 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5) розділ XIII Перехідних положень, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Закревський Л.В.