Справа № П/811/1716/17
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/1716/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2018 року

справа № П/811/1716/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.,

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю. ,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро апеляційну скаргу Маловисківського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року ( суддя Пасічник Ю.П.) за позовом Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області до Відкритого акціонерного товариства "Птахофабрика Маловисківська" про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Маловисківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області звернулося з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Птахофабрика Маловисківська" про стягнення заборгованості по пені в сумі 35 362,31 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року у позові було відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким задовольнити позов.

В апеляційній скарзі вказує на те , що заборгованість по сплаті страхових внесків виникла у позивача в період до 01 січня 2011 року, коли пункт 2 частини 9 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" був чинним, а тому, виносячи оскаржуване рішення № 1 від 04 серпня 2017 року про застосування до позивача пені, позивач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

В судове засідання сторони не з’явились, тому відповідно до ст. 311 КАС України, суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення №1 від 04 серпня 2017 року, заборгованість відповідача по пені становить 35 362,31 грн., що нарахована за період з 20.07.2010 року по 24.07.2017 року (а.с.3, 5, 8).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того ,що зі змісту оскаржуваного рішення №1 від 04 серпня 2017 року підставою для нарахування пені є пункт 2 частини 9 статті 106 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-ІV. Разом з тим вказана норма на підставі Закону України від 08.07.2010 р. N 2464-VI була виключена, а тому не може бути застосовано до вказаних правовідносин, отже нарахування пені є неправомірним.

Суд апеляційної інстанції, частково погоджується з висновками суду першої інстанції і приймає до уваги доводи позивача в апеляційній скарзі, що відповідно до абзацу п'ятого пункту 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відмови у позові, однак вважає, невідповідними висновки, викладені у рішенні суду , обставинам справи, в зв’язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні, з викладенням мотивувальної частині рішення в другій редакції.

Відповідно до частини 6 статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до частини 2 та пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (чинних до 01 січня 2011 року) суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до пункту 10.1. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі - Інструкція) на суми простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки) та своєчасно не сплачені (не перераховані) фінансові санкції нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

При цьому, відповідно до пункту 10.4. Інструкції нарахування пені проводиться органами Пенсійного фонду. Пеня на пеню не нараховується.

Із набранням чинності з 01 січня 2011 року Законом України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" із Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" частини 1 - 9 були виключені.

Водночас відповідно до абзацу п'ятого пункту 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Абзацом 6 цього ж пункту встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження порядку стягнення та контрольних функцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, передбачених законодавством, чинним до 01 січня 2011 року, поширюється лише на заборгованість зі сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій, які були нараховані та/або не сплачені до зазначеної дати. Питання ж відповідальності страховиків, не пов'язані із такою заборгованістю, знаходяться поза межами регулювання Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та абзаців п'ятого, шостого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

З даного рішення та розрахунку до нього ( а.с 3,5) не можливо встановити за який період до відповідача застосовано фінансові санкції оскаржуваним рішенням та з'ясувати правову природу застосованих до відповідача санкцій оскаржуваним рішенням .

Рішення позивача №1 від 04 серпня 2017року не відповідає вимогам ч.2 ст. 2 КАС України.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню , а рішення суду першої інстанції зміні

Керуючись ст. ст. 308,311,315,317 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Маловисківського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області - задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в іншій редакції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення, може бути оскаржена до Верховного Суду в строк 30 днів.

Повний текст постанови складено 26.01.2018 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко