Справа № 817/2164/17
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2018 року м. Рівне №817/2164/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1А.) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Рівненській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.10.2017 №10969630, яким позивачці визначено суму грошового зобов'язання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб у сумі 8333,33 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 23.10.2017 №10969630 є протиправним, оскільки було винесене з невірним застосуванням норм Податкового кодексу щодо обєкту оподаткування, планового та бюджетного року по відношенню до наявного у її власності автомобіля та було надіслано платнику після 01 липня звітного року. Вважає, що у позивача був відсутній обовязок сплачувати транспортний податок у 2017 році, а тому просить його скасувати.

11.01.2018 за вх.№538/18 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву (а.с.15-20), відповідно до змісту якого, відповідач заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування відзиву зазначає, що орган ДФС після отримання відповідної інформації про автомобілі, які є обєктом оподаткування у розумінні статті 267 Податкового кодексу України, правомірно визначив позивачці суму грошового зобов'язання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб у сумі 8333,33 грн. та виніс податкове повідомлення-рішення від 23.10.2017.

Ухвалою суду від 19.12.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 12.01.2018 о 09:15 год. за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.01.2018 розгляд справи відкладено до 26.01.2018 до 14:30 год.

Ухвалою суду від 26.01.2018, враховуючи, що всі учасники не зявилися у судове засідання та відсутні перешкоди для розгляду справи, передбаченні статтею 205 КАС України, визначено розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить автомобіль AUDI A8, 2014 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, з об'ємом двигуна 2967 куб. см., який зареєстрований нею 23.09.2017 (а.с.17).

Згідно з довідкою, отриманою позивачкою від Територіального сервісного центру 5641 РСЦ МВС в Рівненській області від 29.11.2017 №31/17/5641-6982, вартість придбаного нею автомобіля складає 140 000 грн. (а.с.8).

23.10.2017 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №10969630, яким позивачці визначено суму податкового зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 8333,33 грн. (а.с.7).

Вважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення - рішення протиправним, позивачка звернулася до суду з даним позовом про його скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПКУ) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПКУ (у попередній редакції від 20.11.2016) об'єктом оподаткування визначено легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Законом України від 20.12.2016 № 1791-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році", який набрав чинності з 1 січня 2017 року, до абзацу першого підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України внесено зміни, якими, зокрема визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

21.12.2016 прийнято Закон України № 1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні", яким до абзацу другого підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України внесено зміни та визначено, що середньоринкова вартість легкового автомобіля визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року, виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Згідно з абзацом третім пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПКУ щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких не минуло більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Положенням про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (далі ОСОБА_2), затвердженим Постановою КМ України від 20.08.2014 №459, встановлено, що вказане Міністерство є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Згідно з пп.267.3.1 п.267.3 ст.267 ПКУ базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Пунктом 267.4 статті 267 ПКУ передбачено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПКУ встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 26.12.2016 року №1801-VIII установлено розмір мінімальної заробітної плати у 2017 році - 3200,00 грн.

Відтак, об'єктом оподаткування у 2017 році є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 200 000 грн. (з розрахунку: 3200 грн. * 375).

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 затверджено ОСОБА_2 визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі ОСОБА_2).

Відповідно до приписів пункту 2 даної ОСОБА_2 визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, обєму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 за №403.

Згідно з пунктом 13 ОСОБА_2 відповідно до цієї ОСОБА_2 розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті ОСОБА_2 інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, ОСОБА_2 за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Пунктом 14 ОСОБА_2 передбачено, що ОСОБА_2 забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального.

З метою повного зясування всіх обставин справи, судом було досліджено інформацію, розміщену на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Зокрема, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році, який розміщений на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, зокрема міститься автомобіль марки AUDI A8, з роком випуску (включно) до 4 років, з об'ємом двигуна 3,0 (а.с.19).

Згідно з розрахунком середньоринкової вартості для цілей оподаткування транспортним податком відповідно до п.267.2 ст.267 ПКУ та за вищевказаною Методикою, середньоринкова вартість автомобіля марки AUDI A8, 2014 року випуску, становить 1 389 811,08 грн., що перевищує суму за якої автомобіль підпадає під об'єкт оподаткування транспортним податком у 2017 році (а.с.16).

Суд зауважує, що довідка, отримана позивачкою від Територіального сервісного центру 5641 РСЦ МВС в Рівненській області від 29.11.2017 №31/17/5641-6982 не визначає середньоринкової вартості такого автомобіля, а лише підтверджує вартість автомобіля у відповідності до укладеного нею договору купівлі-продажу від 22.09.2017 №7453/17/0000535.

Відповідно, з урахуванням вищенаведених норм законодавства та наведених вище розрахунків кратних розмірів мінімальних заробітних плат на 2017 рік, судом не приймаються твердження позивача про неправомірність віднесення належного їй автомобіля до обєкту оподаткування транспортним податком, оскільки автомобіль позивача AUDI A8, 2014 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, з об'ємом двигуна 2967 куб. см. у розумінні статті 267 ПКУ є обєктом оподаткування.

Щодо твердження позивачки про несвоєчасне (після 01 липня звітного року) надіслання їй оспорюваного податкового повідомлення-рішення, то суд зазначає наступне.

Згідно з приписами пп.267.6.2 п.267.6 ст.262 ПКУ податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо обєктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий обєкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації обєктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Згідно з пп.267.6.3 п.267.6 ст.267 ПКУ з 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобовязані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації обєкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Водночас, пп.267.6.5, 267.6.6 п.267.6 ст.267 ПКУ передбачено, що у разі переходу права власності на обєкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений обєкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей обєкт.

Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

За обєкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Як встановлено судом, автомобіль марки AUDI A8, 2014 року випуску було зареєстровано позивачкою 23.09.2017.

Витягом з ІС "Податковий блок", наявним у матеріалах справи підтверджується, що податкове повідомлення-рішення було сформоване контролюючим органом 23.10.2017 згідно з оновленою 12.10.2017 інформацією про придбання ОСОБА_1 автомобіля марки AUDI A8, 2014 року випуску та надіслано платнику 31.10.2017 (а.с.17-18).

Отже, відповідачем після отримання інформації про перехід права власності до позивачки правомірно визначено суму податкового зобовязання зі сплати транспортного податку за вересень-грудень 2017 року у розмірі 8333,33 грн. (з розрахунку: 25000 грн./12 міс.*4 міс.).

Крім того, суд не приймає до уваги доводи позивача, що бюджетним періодом, в якому починає застосовуватись транспортний податок до власників транспортних засобів є 2018 рік, враховуючи наступне.

Згідно з вимогами ст.10, 265 ПКУ транспортний податок є складовою податку на майно та відноситься до місцевих податків.

Згідно з п.10.3 ст.10, п.12.3 ст.12 ПКУ місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.

Відповідно до пп. 12.3.4 п.12.3, п.12.5 ст.12 ПКУ офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, яке набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Отже, місцеві ради мають обов'язково встановити (відповідним рішенням місцевої ради) транспортний податок та вирішити питання (на власний розсуд), чи запроваджувати податок (і у яких розмірах) на майно, відмінне від земельної ділянки. Таке рішення має бути оприлюднено до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, у якому планується застосовування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). У іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Згідно зі статтею 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідно до пп.4.1.9 п.4.1 статті 4 ПКУ одним з принципів на яких ґрунтується податкове законодавство України є принцип стабільності - коли зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Тобто, податкові зобов'язання по місцевому податку можуть визначатися контролюючим органом лише у разі, якщо орган місцевого самоврядування своїм рішенням встановлено цей податок.

При цьому, визначення податкових зобов'язань з місцевого податку розпочинається не раніше, ніж настання наступного бюджетного періоду (року), що настає за періодом (роком), в якому прийняте рішення органу місцевого самоврядування про встановлення місцевого податку або прийняте рішення про зміни до елементів вже встановленого місцевого податку.

Транспортний податок у місті Рівному встановлено Рішенням Рівненської міської ради №5253 від 18.06.2015 "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку" та затверджено Положення про порядок справляння податку на майно в частині транспортного податку.

Згідно з Рішенням Рівненської міської ради №2389 від 23.02.2017 "Про внесення змін до Рішення Рівненської міської ради №5253 від 18.06.2015 "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку" до Положення про порядок справляння податку на майно в частині транспортного податку були внесені зміни, зокрема, щодо обєкта оподаткування.

Водночас, пунктом 4 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 20.12.2016 №1791-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" встановлено, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", тобто, в тому числі не застосовуються обмеження щодо принципу стабільності, зазначені у пп.4.1.9 п.4.1 статті 4 ПКУ, на порушення яких покликається позивач.

Тому, на переконання суду, контролюючим органом правомірно визначено податкове зобовязання ОСОБА_1 з транспортного податку за 2017 рік, незалежно від того, що останні зміни Податкового кодексу набрали чинності з 01.01.2017, відповідно до яких у 2017 році були внесені зміни до Положення про порядок справляння податку на майно в частині транспортного податку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у відповідача правових підстав для визначення податкового зобовязання з транспортного податку у 2017 році з урахуванням змін, внесених до обєкта оподаткування, та про обовязок платників податку щодо сплати цього виду податку у порядку, передбаченому Податковим кодексом України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно з ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не присуджуються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № НОМЕР_2) до Головного управління ДФС у Рівненській області (місцезнаходження: вул.Відінська,12, м.Рівне,33000, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.10.2017 №10969630, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 31 січня 2018 року.

Суддя Борискін С.А.