Справа № 211/5177/17
Суддя: Сарат Н. О.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/5177/17
Провадження № 2-а/211/54/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 січня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Н.О. Сарат

за участю секретаря С.М. Зоріної

позивача: ОСОБА_1

за відсутністю :

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР №057704 від 02.11.2017року, в якому просить визнати протиправними дії інспектора та скасувати постанову БР №057704 від 02.11.2017року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст.122 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, 02 листопада 2017 року він на автомобілі НОМЕР_1, почувши дивний звук в районі заднього моста автомобіля виконав аварійну зупинку по вул. Заводській, увімкнув аварійні вогні та вийшов з машини для перевірки. В цей час до нього підїхав автомобіль патрульної поліції. Співробітник поліції пояснив причину тим, що він виконав стоянку на тротуарі, чим порушив вимоги п.15.10 ПДР України. На підстві чого співробітник поліції виніс постанвову БР №057704 від 02.11.2017року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст.122 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Вважає, дії інспектора протиправними і незаконними та просить скасувати вказану постанову.

В судове засідання позивач зявився, позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що на його думку він здійснив зупинку не на тротуарі, а на узбіччі. А до адміністративної відповідальності повинен бути притягнутий власник автомобіля, за відсутність страхового полісу.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала письмовий відзив на позов, в якому посилається на те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст.122 КУпАП повністю відповідає вимогам законодавства та не підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд доходить до наступного висновку.

Судом досліджено, постановою про накладення адміністративного стягнення серії БР №057704 від 02.11.2017року, в якому просить визнати протиправними дії інспектора та скасувати постанову БР №057704 від 02.11.2017року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст.122 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно ст. 2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Як зазначено в ст. 14 цього Закону, учасники дорожнього руху зобовязані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі( далі Інструкція).

В ч. 1 розділу ІІІ Інструкції зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, в пункті 1 розділу IV Інструкції зазначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно другого абзацу ч. 3 розділу ІІІ Інструкції поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені устатті 222 КУпАП.

Нормою ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, порушення правил дорожнього руху, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП та ст.126 КУпАП.

Виходячи з наведеного, повноваження щодо розгляду справи про порушення ПДР України, прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення та визначення виду адміністративного стягнення відносяться до службової особи Національної поліції.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

При цьому доводи позивача про те, що повинен бути складений протокол, а потім винесена постанова, і розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП, в контексті частини першої ст. 276 КУпАП, необхідно розуміти як розгляд справи за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю, про що зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі № 1-11/2015, суд до уваги не приймає, виходячи з такого.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року № 596-VІІІ доповнено ст. 258 КУпАП частиною другою, якою передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, зміни до ст.258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованої в МЮУ 10.11.2015 року за № 1408/27853, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України. Вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Відповідно достатті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ч.1ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч.1-3ст.73 КАС Українивстановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

В судовому засіданні було переглянуто надісланий до суду відеозапис з бодікамери інспектора поліції, на яких зафіксовано місце зупинки автомобіля на тротуарі. Відповідно до п.15.10 (в) Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, далі ПДР) стоянка забороняється на тротуарах (крім мість, позначених відповідними дорожніми знаками , встановленими з табличками).

За правилами частини 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на години, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішоходніх переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобівзаборони рухатися тротуарами чи пішоходними доріжками тягнуть за собою накладення трафу в розмірі пятнадцяти неопадаткованих мінімумів доходів громадян або 50 штрафних бали.

Відповідно до ст. 126 КУпАП України керування транспортними засобами особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на трнспотний засіб, а також поліса ( договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неопадаткованих мінімумів доходів громадян.

Позивачем підтвердженно, що він керував автомобілем без страхового полісу, тому посилання на те, що страховий поліс повинен бути у власника авто є безпідставними.

Виходячи з наведеного, суд вважає доведеним факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та ст.126 КУпАП а тому оспорювана постанова прийнята правомірно.

Частинами 1, 2ст.77 КАС Українивстановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який у даному випадку відповідачем виконано.

За таких обставин суд вважає рішення відповідача про винесення постанови відносно позивача правомірним, оскільки судом достовірно встановлений факт наявності в його діях порушення п. 15.10 ПДРУкраїни та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції частини 1 статті 122 КУпАП та ст. 126 КУпАП.

Тому, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Відповідно п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.О.Сарат