Справа № 425/2162/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року справа №425/2162/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Василенко Л.А., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рубіжанського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 28 листопада 2017 року у справі № 425/2162/17 (головуючий І інстанції Коваленко Д.С.), складену в повному обсязі 28 листопада 2017 року в м.Рубіжне Луганської області за позовом ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 до Рубіжанського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, а також утримання від вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Рубіжанського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач), в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Рубіжанського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області, щодо невиплати, починаючи з березня 2016 року, пенсії ОСОБА_2; визнати протиправним та скасувати рішення Рубіжанського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Луганської області про припинення виплати пенсії ОСОБА_2; зобов'язати Рубіжанське об'єднане Управління пенсійного фонду України Луганської області поновити виплату пенсії ОСОБА_3 негайно після проголошення судового рішення, нарахувати пенсію та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з березня 2016 року включно, а також утриматись від подальшого припинення виплати пенсії. (арк.справи 2-4)

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 28 листопада 2017 року у справі № 425/2162/17 позовні вимоги задоволені частково; визнано протиправним зупинення Управлінням пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області виплати пенсії ОСОБА_2 з 01 березня 2016 року;

визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області про зупинення виплати пенсії ОСОБА_2 з 01 червня 2016 року;

визнано протиправною невиплату Рубіжанським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України Луганської області (у тому числі як правонаступником Управління пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області) ОСОБА_2 пенсії з 01 березня 2016 року;

зобов'язано Рубіжанське об'єднане Управління пенсійного фонду України Луганської області (ідентифікаційний код: 41245565; місцезнаходження: 93009, Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Студентська, будинок 35-А) поновити нарахування і виплату пенсії ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) з 01 березня 2016 року;

допущено до негайного виконання постанову в частині зобов'язання Рубіжанського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області поновити нарахування і виплату ОСОБА_2 пенсії за один місяць: березень 2016 року;

у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (арк.справи 80-84)

Постанова мотивована тим, що зміна пенсіонером місця проживання не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на отримання соціального захисту, а саме, отримання пенсії. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідач, не виплачуючи позивачу пенсію з березня 2016 року, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим підлягають захисту порушені права пенсіонера ОСОБА_2 шляхом визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу пенсію за весь час затримки.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та звернувся з апеляційною скаргою, у якій вказав, що відсутність внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування є порушенням обов'язкової умови для отримання соціальних виплат відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII. Вважає, що були підстави для припинення пенсійних виплат та підстав для поновлення пенсійних виплат немає.

Просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Колегією суддів встановлено, що 17 жовтня 2002 року Управлінням пенсійного фонду України в місті Ровеньки Луганської області, у зв`язку із призначенням пенсії, ОСОБА_2 видано пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 (арк.справи 6,63).

Однак 08 жовтня 2014 року, через зміну місця проживання, ОСОБА_2 звернулася до Управління пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області (надалі за текстом - Управління ПФУ) із заявою про взяття її на облік, з метою продовження отримання пенсії за віком (арк.справи 29-35,60-63).

Розпорядженням від 18 листопада 2014 року №348, Управління ПФУ прийняло рішення продовжити виплату їй пенсії за віком, щомісячно, починаючи з 01 серпня 2014 року і довічно, у розмірі 1095 гривень 75 копійок (арк.справи 56).

Управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації (надалі за текстом - Управління праці), 16 січня 2015 року, у зв`язку із зверненням до нього ОСОБА_2 видало останній довідку №915006690 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, зокрема з міста Ровеньки, в місто Кремінна за адресою: вулиця Донецька, будинок 236 (арк.спарви 8,65,71).

З 01 березня 2016 року Управління ПФУ припинило виплату позивачу пенсії на підставі списків Служби Безпеки України, як особі, що повернулась на тимчасово окуповану територію та у зворотному напрямку не поверталась, автоматично, і без прийняття окремого рішення про припинення виплати пенсії позивачу (арк.справи 29-35,54-55).

24 травня 2016 року ОСОБА_2 особисто звернулась до Управління ПФУ із заявою, якою просила поновити їй виплату пенсії через відділення АТ «Ощадний банк України з 01 березня 2016 року. До цієї заяви додала довідку внутрішньо переміщеної особи, а на самій заяві є відмітка відповідального працівника цього Управління про те, що паспортні дані та реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2 було звірено (арк.справи 70,71).

Управління ПФУ склало лист від 30 травня 2016 року на ім`я ОСОБА_2, що під час опрацювання інформації, наданої Міністерством фінансів, виявлено, що її паспорт обліковується компетентними органами як втрачений або вкрадений, і тому, для більш детальної перевірки паспортних даних їй необхідно терміново з'явитись до управління з оригіналом паспорту та ідентифікаційного коду. А на час проведення перевірки достовірності персональних даних, виплата її пенсії з 01 червня 2016 року призупинена (арк.справи 69). Доказів вручення або відправки цього листа позивачу, відповідачем не надано (арк.спарви 1-76).

Електронною поштою, заступник начальника Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області звернувся до Управління ПФУ з листом від 31 травня 2016 року № 4516/06-02, яким просив здійснити перевірку достовірності персональних даних отримувачів пенсійних виплат, вказаних в додатку до цього листа (серед яких, у додатку №1 "особи, які повністю ідентифіковані серед отримувачів пенсійних виплат" є ОСОБА_2.). Проте, у цьому листі також вказувалось на те, що всі вищезазначені особи не перебувають на обліку в Державній фіскальній службі України або номер облікової картки платників податку закритий та особу знято з обліку (арк.справи 67,68).

І того ж дня, Розпорядженням Управління ПФУ, ОСОБА_2, зупинено виплату пенсії за віком до з'ясування обставин, згідно листа Головного управління № 4516/06-02 від 31.05.2016 року, з 01 червня 2016 року (арк.справи 66).

07 липня 2016 року, Управління ПФУ склало лист начальнику Управління соціального захисту населення Кремінської РДА з направленням списку осіб для проведення перевірки, достовірності, зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування осіб (арк.спарви 72,73-74). Доказів вручення або відправки цього листа адресату, відповідачем не надано (арк.справи 1-76).

Вважаючи невиплату їй пенсії з 01 березня 2016 року та рішення про таке припинення протиправними, ОСОБА_2 через свого представника, оспорила їх шляхом подання 22 серпня 2017 року позову та просила захистити її порушене право (арк.справи 2-4).

Також колегією суддів встановлено, що у грудні 2016 року, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис про створення Рубіжанського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Луганської області, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №988 від 21 грудня 2016 року „Деякі питання функціонування територіальних органів пенсійного фонду України, якою серед іншого, вирішено реорганізувати шляхом злиття Управління пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області та Управління пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області, внаслідок чого утворити Рубіжанське об'єднане Управління пенсійного фонду України Луганської області. 28 квітня 2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення Управління пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області (арк.справи 36-38,39-42,43-46,47).

Спірним питанням у даній справі є правомірність (протиправність) дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу з березня 2016 року на підставі не підтвердження його місця перебування.

Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Закон № 1058-VI або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій, є тільки підстави припинення виплати відповідно достатті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений.

Так, частиною першою статті 49 Закону № 1058-VI визначено виключний перелік підстав для припинення виплати пенсії:

Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009\

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 ст. 49 зазначеного Закону України поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Отже, в статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відсутня така підстава як «не підтвердження місця перебування», як про це заявляє відповідач. Також, в цій статті відсутні такі підстави як не проживання у місті тимчасової реєстрації чи повернення до місця реєстрації.

Колегією суддів встановлено, що, не зважаючи на фактичне припинення нарахування та виплати пенсії, рішення територіальним органом Пенсійного фонду щодо припинення виплати позивачеві пенсії не приймалося.

Враховуючи викладене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, припинивши виплату пенсії та не виплачуючи позивачу пенсію з березня 2016 року діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим підлягають захисту порушені права пенсіонера ОСОБА_2, в тому числі шляхом зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу пенсію за весь час затримки.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рубіжанського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 28 листопада 2017 року у справі № 425/2162/17 - залишити без задоволення.

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 28 листопада 2017 року у справі № 425/2162/17 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 30 січня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Л.А.Василенко

Г.М.Міронова