Справа № 220/1415/17
Суддя: Яненко Г. М.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 220/1415/17
Номер провадження2-а/220/1/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Яненко Г.М.,

за участю секретаря Черняєвої С.П.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Алексєєва Д.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі про визнання дій протиправними скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької областів якому просила визнати: протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької області щодо утримання кошт із її пенсії та скасувати рішення про утримання надміру виплачених їй коштів; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької області припинити безпідставне утримання з пенсії та повернути їй грошові кошти, утримані за період з лютого 2017 року по день винесення судового рішення по справі.

Вимоги позивача мотивовано тим, що дії органу Пенсійного фонду порушують приписи закону та вчинено без урахування фактичних обставин справи.

У запереченнях на позов та усних поясненнях представника, відповідач проти позову заперечив посилаючись на його безпідставність.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, судом встановлено.

Відповідно до довідки Зеленопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 01-7/64З від 10.02.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 05.02.2001 року, працює на посаді землевпорядника Зеленопільської сільської ради по теперішній час і є посадовою особою органів місцевого самоврядування.

ОСОБА_1, є пенсіонером по інвалідності 3 групи довічно, що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_1 від 09.03.2017 року, з 22.05.2008 року перебуває на обліку у Управлінні Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької області та отримує пенсію.

На вимогу УПФ в Великоновосілківському районі, 21.02.2017 року ОСОБА_1 склала заяву про щомісячне утримання 600 грн. пенсії надмірно виплаченої у 2016 році.

В подальшому, заяву від 21 лютого 2017 року було відкликано.

Листом № 3485/03 від 09.03.2017 р., отриманим ОСОБА_1 17.03.2017 р., орган УПФ повідомляв про необхідність до 19.03.2017 р. добровільно повернути 14 262 грн. надмірно виплаченої у період з 01.04.2015 р. по 30.04.2016 р. пенсії та роз'яснено що у разі невиконання вимоги в добровільному порядку УПФ буде прийнято рішення про утримання 20 % від суми пенсії щомісячно до повного погашення боргу.

17.03.2017 року позивач звернулася до управління ПФ із заявою, в якій просила: повернути їй суму, стягнуту з пенсії на підставі її помилкової заяви від 21.02.17 р., припинити незаконне стягнення з її пенсії та надіслати на її адресу копію рішення УПФУ у Великоновосілківському районі, якщо таке є, про стягнення сум з її пенсії.

Відповіді на звернення від 17 березня 2017 року ОСОБА_1 не отримала.

22 березня 2017 року Управлінням Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі прийнято рішення №13 про утримання переплаченої суми пенсії, яким постановлено незаконно отриману ОСОБА_1 суму переплати пенсії за період з 01 квітня 2015 року по 30 квітня 2016 року в розмірі 13588,50 грн. утримувати по 20 відсотків щомісячно з пенсії за віком до повного відшкодування з 01 квітня 2017 року.

Прийняття органом ПФ вказаного акта ненормативного характеру та його виконання, стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про його скасування та відновлення її порушених прав.

За твердженням позивача, жодних зловживань з її боку чи з боку страхувальника допущено не було, а тому підстави для повернення отриманих коштів відсутні.

Відповідач в свою чергу, звертає увагу суду на ту обставину, що 02 березня 2015 року до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», було внесено зміни, відповідно до яких «тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року, в період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошовою утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються».

Однак, ОСОБА_1 не повідомила управління ПФ про те, що вона працює землевпорядником сільської ради, внаслідок чого їй було виплачено пенсію у період з 01 квітня 2015 року по 30 квітня 2016 року, на яку вона не мала права, а тому, вважає дії управління ПФ правомірними.

Про обов'язок щодо такого повідомлення, за твердженням відповідача, позивачу було відомо із отриманої нею під розписку пам'ятки пенсіонеру (копія наявна у матеріалах справи).

За змістом пам'ятки пенсіонер, серед іншого, зобов'язаний повідомляти органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати: про вступ на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім'ї.

Доказів звернення до ОСОБА_1 у період дії вказаного обмеження із вимогою щодо уточнення відомостей відносно її роботи, відповідачем не зазначено.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи і заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено обов'язок органів державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Статтями 22, 92 Конституції України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії прав і свобод визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зі змінами внесеними Законом України від 02.03.2015 року № 213 - VIII, «тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року, в період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошовою утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

В силу ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється у випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення сум пенсій, виплачених надміру та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003р. № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003р. за № 374/7695.

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У відповідності до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Отже, зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Як зазначалось вище, за твердженням відповідача, через неповідомлення пенсіонером про свою роботу на посаді в землевпорядника в Зеленопільській сільській раді, у період з 01 квітня 2015 року по 30 квітня 2016 року ОСОБА_1 отримувала пенсію на яку відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не мала права.

Разом з тим, як вбачається із довідки Зеленопільської сільської ради №01-7/64 від 10.02.2017р., ОСОБА_1 працює на посаді землевпорядника з 05 лютого 2001 року і по теперішній час, тобто, займала свою посаду і на момент оформлення пенсії, про що зазначається при заповненні документів пенсійної справи.

Жодних нових обставин, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати, як то вступ на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім'ї у позивача не було.

Такі обставини виникли у зв'язку зі змінами у законодавстві, від-так, підстав для їх повідомлення органу ПФ у ОСОБА_1, отже і зловживань з її боку не було.

Не зазначено відповідачем і порушень пенсійного законодавства чи зловживань з боку страхувальника Зеленопільської сільської ради.

При даних обставинах, позовні вимоги в частині визнання дій Управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької області, щодо утримання коштів із пенсії протиправними та скасування рішення №13 від 22 березня 2017 року про утримання надміру виплачених коштів з пенсії ОСОБА_3, слід задовольнити.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання органу Пенсійного фонду повернути безпідставно стягнуті кошти, слід зазначити наступне.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України .

Відповідно до частини другої цієї норми, у разі задоволення адміністративного позову, суд може ухвалити постанову, серед іншого, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій, визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.

У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Дискреційні повноваження - сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Під дискреційними повноваженнями суд розуміє сукупність прав та обов'язків, закріплених у встановленому законодавством порядку за органом виконавчої влади, які він застосовує на власний розсуд. Наділивши орган виконавчої влади дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу певну свободу розсуду при прийнятті рішення.

Таким чином, суд не наділений повноваженнями підміняти собою суб'єкт владних повноважень при прийнятті певного рішення та не може втручатись у дискреційні повноваження такого суб'єкта.

Втручання суду в повноваження суб'єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб'єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Оскільки підтвердити достовірність нарахування надмірно сплачених, стягнутих коштів є дискреційним обов'язком органів Пенсійного фонду, суд позбавлений можливості встановити чи виконав позивач всі приписи законодавства щодо їх повернення.

За таких обставин вимога позивача про зобов'язання повернути їй грошові кошти, утримані за період з лютого 2017 року по день винесення судового рішення по справі є невірним способом захисту його прав, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

В порядку ст.139 КАС України, сплачений судовий збір відшкодовується позивачу за рахунок відповідача з бюджетних асигнувань пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 5-10, 13, 14, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246,255, 295 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1- задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької області, щодо утримання коштів із пенсії та скасувати рішення №13 від 22 березня 2017 року про утримання надміру виплачених коштів з пенсії ОСОБА_3, 1965 р.н.

В задоволенні решти вимог - відмовити

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) 340 грн. сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дати виготовлення повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку встановленого для апеляційного оскарження.

Дата підписання: 29 січня 2018 року.

Суддя Г.М.Яненко