Справа № 759/14033/16-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Земляної Г.В. Парінова А.Б. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про встановлення контролю за виконанням судового рішення та подання звіту про його виконання в адміністративній справі за апеляційною скаргою Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії та зобов'язати провести перерахунок пенсії, згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 04.04.2016р. № 18-572зп в розмірі 90% від розміру заробітної плати, без обмеження її розміру, а також виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 05.04.2016р.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року позов ОСОБА_5 було задоволено.

Визнано дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 11.04.2016р. щодо відмови ОСОБА_5 у перерахунку пенсії за вислугу років, згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-ІІІ), на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 04.04.2016р. № 18-572зп.

Зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_5 пенсії за вислугу років без обмежень її максимального розміру, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру) (в редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-ІІІ) у розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 04.04.2016р. № 18-572зп, з 05.04.2016р.

Зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року скасовано постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року в частині зобов'язання Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_5 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» без обмеження її максимального розміру. В задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено.

В частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку ОСОБА_5 пенсії за вислугу років, згідно з ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 04 квітня 2016 року № 18-572зп та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_5 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 04 квітня 2016 року № 18-572зп, з 05 квітня 2016 року, а також подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року, - залишено без змін.

До Київського апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_5 про встановлення контролю за виконанням судового рішення та подання звіту про його виконання, в якій заявник просив вжити заходів для виконання Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві судових рішень і подачі звіту про реальне їх виконання - здійснити виплату пенсії за вислугу років у розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати з 05.04.2016р.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи вказаної заяви, колегія суддів приходить до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 267 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача з вказаною заявою), суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат (у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - в редакції КАС України, що діє з 15.12.2017р.).

В силу принципу офіційності суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, у тому ж кількісному і, якщо це можливо, персональному складі, а також у тому ж судовому засіданні, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, який програв справу і на якого покладено певні обов'язки, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов'язків згідно із судовим рішенням та можливості суб'єкта владних повноважень їх виконати.

Таким чином, КАС України, як в редакції, станом на момент звернення позивача до суду з вказаною заявою, так і на даний час, чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд, який в разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від 10 до 30 мінімальних зарплат (від 20 до 40 в редакції КАС України, що діє з 15.12.2017р.).

Так, Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, п. 197). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002р., «Ромашов проти України» від 27.07.2004р., «Шаренок проти України» від 22.02.2004р. зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов'язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід'ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Суб'єктами, на яких поширюється обов'язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Частиною 1 ст. 255 КАС України (в редакції чинній на час звернення із даною заявою) вказано, що постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Аналогічні норми передбачені новою редакцією КАС України, яка чинна на момент розгляду даної заяви.

Згідно зі ст. 370 КАС України (в редакції, що діє з 15.12.2017р.), судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов'язковим для учасників справи.

Згідно правової позиції викладеної в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України» № 3 від 13.03.2017р. вбачається, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов'язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Разом з тим, Пленум Вищого адміністративного суду України наголосив, що вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року було зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Натомість, ОСОБА_5 звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з відповідною заявою про здійснення судового контролю за виконанням постанови Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року по справі № 759/14033/16-а шляхом виконання Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві судових рішень і подачі звіту про реальне їх виконання - здійснити виплату пенсії за вислугу років у розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати з 05.04.2016р., тобто після прийняття судового рішення про встановлення судового контролю.

Дана обставина вказує на відсутність підстав для задоволення заяви, що є предметом розгляду даного питання.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об'єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Тобто, зі змісту ст. 267 КАС України (в редакції чинній на час звернення із даною заявою) та ст. 382 КАС України (в редакції КАС України, що діє з 15.12.2017р.) вбачається право, а не обов'язок суду, який ухвалив рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_5 про встановлення контролю за виконанням судового рішення та подання звіту про його виконання.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 325, 329, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про встановлення контролю за виконанням судового рішення та подання звіту про його виконання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Земляна Г.В. Парінов А.Б.

Повний текст ухвали виготовлено 29.01.2018 року