Справа № 824/692/17-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 р. м. Чернівці справа № 824/692/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Бідней О.В.

сторін:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача - Одайського С.М.

представника третьої особи - ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Волоківської сільської об'єднаної територіальної громади

до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Глибоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Одайського Сергія Миколайовича

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, ОСОБА_6, ОСОБА_7

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

Волоківська сільська об'єднана територіальна громада (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у Глибоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Одайського Сергія Миколайовича № РВ-017 від 08.06.2017 р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- зобов'язати Державного кадастрового реєстратора відділу у Глибоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Одайського Сергія Миколайовича внести відомості до Державного земельного кадастру про об'єднання належних Волоківській сільській об'єднаній територіальній громаді земельних ділянок, кадастрові номера: НОМЕР_1, НОМЕР_2, площею 0,5163 га кожна, в одну земельну ділянку площею 2,5815 га.

В обґрунтування позову позивач вказував, що Волоківська сільська об'єднана територіальна громада є власником земельних ділянок із кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2, площею 0,5163 га кожна.

У зв'язку із значною кількістю заяв щодо отримання громадянами земельних ділянок із земель комунальної власності шляхом безоплатної приватизації ним прийнято рішення про об'єднання вказаних ділянок в одну площею 2,5815 га для подальшого поділу на ділянки площею 0,15 га та часткового задоволення поданих заяв.

Вважає, що державний кадастровий реєстратор Відділу у Глибоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Одайський С.М. неправомірно відмовив у державній реєстрації земельної ділянки площею 2,5815 га, оскільки розпоряджатися землями в межах населених пунктів є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування.

Також зазначав, що Волоківською сільською об'єднаною територіальною громадою, як власником земельних ділянок, що знаходяться в межах с. Валя Кузьмина не надавалося жодних дозволів на виготовлення проекту відведення земельної ділянки.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Державний кадастровий реєстратор Відділу у Глибоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Одайський Сергій Миколайович (далі - відповідач) до суду подав письмові заперечення проти позову, відповідно до яких, вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем порушено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами відповідно до ст. 118 ЗК України. Зокрема, на спірні ділянки виготовлено проекти відведення земельних ділянок щодо передачі у приватну власність громадянам та надано висновки щодо погодження даних проектів.

В судовому засіданні відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити та надав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях проти позову.

Ухвалою суду від 26.10.2017 р. занесеною до журналу судового засідання залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області подало до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказувало, що державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення, в тому числі щодо відмови у здійсненні таких дій. Втручання будь - яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок забороняється. Також зазначало, що на момент надання дозволів громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на виготовлення проектів землеустрою розпорядником земельних ділянок було Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. Таким чином, Державний кадастровий реєстратор Відділу у Глибоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Одайський С.М. відмовляючи позивачу у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру діяв у межах та спосіб передбачений чинним законодавством.

В судовому засіданні представник Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області заперечував проти задоволення позовних вимог.

В ході судового розгляду справи, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області 08.12.2017 р. подало до суду заяву про закриття провадження у справі №824/692/17-а у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою суду від 08.12.2017 р. в задоволенні заяви про закриття провадження в адміністративній справі відмовлено, оскільки підстави для закриття провадження у справі відсутні.

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 надали письмові пояснення, в яких просили відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки вони як учасники антитерористичної операції наділенні правом першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Треті особи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання призначене на 17.01.2018 р. не з'явилися, явку представників не забезпечили, про причини неприбуття не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд приходить до висновку, що неприбуття третіх осіб не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Волоківська сільська рада (60413, Чернівецька область, Глибоцький район, село Волока, вулиця Александрі, будинок 51 А, ідентифікаційний код 04417079) зареєстрована як юридична особа 21.05.1997 р. (а.с. 9, 36-38).

14.08.2015 р. рішенням ХХХІІІ сесії VІ скликання Чернівецької обласної ради №121-33/15 утворено Волоківську сільську об'єднану територіальну громаду з адміністративним центром в селі Волока Глибоцького району Чернівецької області та введено до Волоківської сільської об'єднаної територіальної громади села Волока, Грушівка Волоківської сільської ради, села Валя Кузьмина Валякузьминської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області (а.с. 11).

В судовому засіданні представники позивача стверджували та не заперечувалося відповідачем, що в 2015 р. Глибоцькою районною радою затверджено зміни меж села Валя Кузьмин, які зареєстровано 02.06.2016 р. в Державному земельному кадастрі.

Дослідження витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.07.2017 р. № 78228932, № 78254288, № 78235586, 78249944 та № 78249969 встановлено, що 12.01.2017 р. за територіальною громадою сіл Волока, Грушівка, Валя Кузьмина в особі Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області зареєстровано право комунальної власності на земельні ділянки кадастрові номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2 площею 0,5163 га кожна, цільове призначення "землі сільськогосподарського призначення" (а.с. 14, 15, 16, 17, 18).

Як видно із матеріалів справи та не заперечувалося учасниками справи, Волоківською сільською об'єднаною територіальною громадою прийнято рішення об'єднати вказані земельні ділянки в одну з подальшим розподілом об'єднаної ділянки на ділянки площею близько 0,15 га кожна. Таке рішення, як вказували в судовому засіданні представники позивача, зумовлене необхідністю виконання громадою своєї соціальної функції, яка полягає в забезпеченні реалізації конституційного права на отримання землі якомога більшою кількістю громадян, в тому числі учасниками АТО.

Судом встановлено, що на підставі договору №181 від 31.03.2017 р., приватним підприємством "Захід - Зем" на замовлення позивача виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок (об'єднання земельних ділянок) територіальної громади сіл Волока, Грушівка, Валя Кузьмина в особі Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області (а.с. 25 - 35).

Відповідно до пояснювальної записки до технічної документації із землеустрою щодо об'єднання земельних ділянок, передбачалося об'єднання чотирьох земельних ділянок площею 0,5163 га кожна, цільове призначення "землі сільськогосподарського призначення" в одну - площею 2,5815 га.

12.04.2017 р. позивач подав до відповідача заяву про державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,5815 га, яка розташована за адресою с. Валя Кузьмина Волоківської сільської ради (а.с. 19).

З матеріалів справи видно, що подана позивачем заява зареєстрована відповідачем 12.04.2017 р. за вхідним № 2298 та присвоєно реєстраційний номер ЗВ-017.

Розглянувши вказану заяву, 25.04.2017 р. відпорвідачем прийнято рішення № РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме порушено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами (ст. 118 Земельного кодексу України), так як на об'єднані ділянки виготовлено проекти відведення земельних ділянок щодо передачі у приватну власність громадян та надано висновки щодо погодження даних проектів; невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме XSD схема наявні зауваження щодо валідності електронного документа (а.с. 21).

25.05.2017 р. позивач через центр надання адміністративних послуг подав до відповідача заяву про державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,5815 га, яка розташована за адресою с. Валя Кузьмина Волоківської сільської ради, із додатками згідно інформаційної картки (а.с. 22).

З матеріалів справи видно, що подана позивачем заява зареєстрована відповідачем 25.05.2017 р. за вхідним № 3283 та присвоєно реєстраційний номер ЗВ-017.

Розглянувши вказану заяву, 08.06.2017 р. відповідачем прийнято рішення № РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, у зв'язку з невідповідністю електронного документа установленим вимогам, а саме XSD схема наявні зауваження щодо валідності електронного документа. Також зазначено, що заявником порушено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами (ст. 118 Земельного кодексу України), так як на об'єднані ділянки виготовлено проекти відведення земельних ділянок щодо передачі у приватну власність громадян та надано висновки щодо погодження даних проектів (а.с. 24).

Судом встановлено, що за результатами поданої позивачем заяви було складено протокол №ПП-017 проведення перевірки електронного документа та висновок щодо перевірки електронного документа (а.с. 23, 23 на звороті).

Вважаючи рішення № РВ-017 від 08.06.2017 р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України, чинного на час виникнення спірних правовідносин) суб'єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування (ст. 83 ЗК України).

Частиною 1 ст. 90 ЗК України визначено, що власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину; б) самостійно господарювати на землі; в) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; г) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі; ґ) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; д) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Згідно ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що позивач як власник земельних ділянок кадастрові номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2 площею 0,5163 га кожна, які знаходяться в межах територіальної громади сіл Волока, Грушівка, Валя Кузьмина, має право розпоряджатися ними в порядку встановленому законом, в т.ч. об'єднати їх.

Як зазначалося вище, позивач двічі звертався до відповідача із заявами про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо об'єднання спірних земельних ділянок, однак отримав відмову у внесенні таких змін.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру регулює Закон України "Про державний земельний кадастр" від 07.07.2011 р. № 3613-VI (далі - Закон № 3613-VI, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 1 цього Закону державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим (ст. 20 Закону № 3613-VI).

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону № 3613-VI до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать, зокрема, здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг та надання витягів із Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

В силу вимог ч. 1 ст. 9 Закону № 3613-VI1 внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Перелік відомостей про земельні ділянки, що включається до Державного земельного кадастру визначено ст. 15 Закону № 3613-VI1.

Частинами 1 та 2 ст. 24 Закону № 3613-VI1 передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з ст. 25 Закону № 3613-VI1 Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів.

Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. До Поземельної книги в паперовій формі долучаються всі документи, які стали підставою для внесення відомостей до неї. Форма Поземельної книги та порядок її ведення визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Порядок внесення відомостей до Поземельної книги врегульовано ст. 26 Закону № 3613-VI1. Так, ч. 1 та 2 цієї статті Закону встановлено, що при відкритті Поземельної книги відомості до неї вносяться на підставі документації, яка подана для державної реєстрації земельної ділянки (крім відомостей про власників та користувачів земельної ділянки). Відомості про віднесення земельної ділянки до земель іншої адміністративно-територіальної одиниці, про зміну нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка відбулася внаслідок проведення нормативної грошової оцінки земель адміністративно-територіальних одиниць, про обмеження у використанні земель, встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, вносяться до Поземельної книги без подання заяв, зазначених у частині третій цієї статті, на підставі документації, яка є підставою для внесення таких відомостей, а також рішень про її затвердження (якщо згідно із законом документація підлягає затвердженню), поданої органом, що прийняв рішення про таке затвердження.

Частинами 3 - 5 ст. 26 Закону № 3613-VI1 встановлено, що зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом. Для внесення змін до відомостей Поземельної книги щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) заявник подає до органу, який здійснює ведення Поземельної книги: заяву за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; оригінали документації із землеустрою, технічної документації з оцінки земель, які згідно з цим Законом є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, що згідно з цим Законом не потребує розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки); документацію із землеустрою, на підставі якої вносяться зміни до відомостей Державного земельного кадастру, у формі електронного документа (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює ведення Поземельної книги, протягом чотирнадцяти робочих днів з дати реєстрації заяви вносить до Поземельної книги інформацію про зміну відомостей про земельну ділянку або надає мотивовану відмову у внесенні таких відомостей.

Згідно ч. 6 ст. 26 Закону № 3613-VI1 відмова у внесенні до Поземельної книги змін до відомостей про земельну ділянку надається у разі, якщо: земельна ділянка розташована на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; із заявою звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам законодавства; заявлені відомості вже внесені до Поземельної книги.

Особливості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку у разі її поділу чи об'єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж встановлено ст. 27 Закону № 3613-VI1. Зокрема, у разі поділу або об'єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається. У Поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об'єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об'єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок. Записи про обмеження у використанні земельної ділянки, яка була поділена чи об'єднана з іншою, переносяться до поземельних книг на земельні ділянки, сформовані в результаті такого поділу чи об'єднання (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до новосформованої земельної ділянки).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок № 1051, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру.

Так, згідно п. 3 - 5 цього Порядку Державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. Ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.

Приписами п. 10 та 12 Порядку № 1051 встановлено, що відомостями Державного земельного кадастру є всі відомості, які підлягають внесенню до нього згідно з цим Порядком та у порядку інформаційної взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами, а також відомості, одержані внаслідок їх оброблення, систематизації та узагальнення. Відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Перелік відомостей, що включається до Державного земельного кадастру визначено у п. 24 Порядку № 1051.

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку (п. 107 Порядку № 1051).

Згідно п. 49 Порядку № 1051 Поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об'єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107 - 137 цього Порядку.

Відповідно до п. 109 Порядку № 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою: 1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; 2) власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; 3) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Згідно п. 110 Порядку № 1051 для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: 1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; 2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації); 3) електронний документ.

Пунктом 111 Порядку № 1051 встановлено, що Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:

1) здійснює державну реєстрацію земельної ділянки:

- за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;

- відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);

- робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку;

- надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;

2) приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Приписами п. 67 Порядку № 1051 визначено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

З аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що Законом № 3613-VI1 та Порядком № 1051 чітко визначено підстави та порядок прийняття Державним кадастровим реєстратором рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Дослідженням посадової інструкції Державного кадастрового реєстратора Відділу у Глибоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, яка затверджена начальником Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, встановлено, що з посадовою інструкцією відповідач ознайомився 14.02.2017 р. (а.с. 54-57).

Згідно п. 1.3, 21.2 вказаної посадової інструкції, Державний кадастровий реєстратор підпорядковується безпосередньо начальнику Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області та начальнику Відділу у Глибоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, але самостійно приймає рішення щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій та несе персональну відповідальність за ці рішення. Державний кадастровий реєстратор здійснює свою діяльність відповідно до завдань визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та покладених на нього Порядком ведення Державного земельного кадастру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051, шляхом внесення до Державного земельного кадастру або надання відмови у внесенні відомостей (змін про них) про землі в межах районів, міст, селищ, сіл.

Судом встановлено, що оскаржуваним рішенням № РВ-017 від 08.06.2017 р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру відмовлено позивачу в державній реєстрації об'єднаної земельної ділянки площею 2,5815 га, яка розташована за адресою с. Валя Кузьмина Волоківської сільської ради.

Як видно з оскаржуваного рішення та зазначалося відповідачем в судовому засіданні, підставою для його прийняття була невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме заявником (позивачем) порушено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами (ст. 118 Земельного кодексу України), так як на об'єднані ділянки виготовлено проекти відведення земельних ділянок щодо передачі у приватну власність громадян та надано висновки щодо погодження даних проектів.

На переконання суду, наведена відповідачем підстава для прийняття оскаржуваного рішення не узгоджується з приписами Закону № 3613-VI1 та Порядку № 1051, які чітко визначають підстави та порядок прийняття Державним кадастровим реєстратором рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Суд констатує, що в письмових запереченнях проти позову та в судовому засіданні відповідач не обґрунтував правомірність прийняття оскаржуваного рішення, а також не вказав норму, якою керувався при прийняті вказаного рішення.

Крім того, суд звертає увагу, що під час прийняття оскаржуваного рішення відповідач не врахував, що позивач є власником спірних земельних ділянок площею 2,5815 га, які розташовані за адресою с. Валя Кузьмина.

З матеріалів справи видно, що на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 23.08.2016 р. про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, громадянам ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розроблено проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах с. Валя Кузьмина, Волоківської сільської ради, Глибоцького району, Чернівецької області для ведення особистого селянського господарства площею 0,5163 га кожна (кадастрові номера НОМЕР_3, НОМЕР_4), право комунальної власності на які зареєстровано за позивачем (а.с. 58 - 74, 75 - 97).

Враховуючи встановлені по справі обставини, а також норми матеріального права, які регулюються спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що отримання третіми особами дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок жодним чином не означає позитивного рішення про надання їх у власність, а відтак не є підставою для відмови у реєстрації об'єднання спірних ділянок за заявою позивача (власника). Відтак, оскаржуване рішення прийнято відповідачем не на підставі та не у межах повноважень передбачених законом, а також без урахування всіх обставин по справі.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскаржуване рішення № РВ-017 від 08.06.2017 р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно доводів третіх осіб щодо наділення їх правом на першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 14 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій надаються, серед інших, такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Приписами ч. 1 та 2 ст. 118 ЗК України визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у позивача на розгляді знаходяться заяви учасників антитерористичної операції, а саме громадян ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 В позовній заяві позивач вказував, що на розгляді сесії Волоківської сільської об'єднаної територіальної громади знаходиться 200 заяв щодо передачі громадянам земельних ділянок із земель комунальної власності шляхом безоплатної приватизації, серед яких вже понад рік перебувають заяви учасників бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції.

У ст. 3 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності й господарювання. Вона також закріплює рівність перед законом усіх без винятку суб'єктів права власності та гарантує кожному захист його прав і свобод (ст. 13 Конституції України).

Важлива конституційна гарантія щодо захисту прав на землю міститься також у ст. 14 Конституції України, яка передбачає, що земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Так, згідно з п. "ґ" ст. 5 ЗК України до основних принципів земельного законодавства належить забезпечення гарантій прав на землю.

Під терміном "гарантія" розуміються спрямовані дії на забезпечення прав на володіння, користування та розпорядження землею всіх без винятку суб'єктів, які є учасниками земельних правовідносин.

Вказані норми мають визначальне значення і для суб'єктів земельних правовідносин.

Так, земельне законодавство України гарантує і забезпечує як фізичним, так і юридичним особам рівні умови доступу для безоплатного отримання земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що учасники антитерористичної операції, які подали відповідні заяви перебувають в рівних умовах та мають рівні права щодо першочергового відведення їм земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Стосовно вимоги позивача про зобов'язання відповідача внести відомості до Державного земельного кадастру про об'єднання належних Волоківській сільській об'єднаній територіальній громаді земельних ділянок, кадастрові номера: НОМЕР_1, НОМЕР_2, площею 0,5163 га кожна, в одну земельну ділянку площею 2,5815 га, суд зазначає наступне.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Термін "дискреційне повноваження" означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р., під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Частиною 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З метою захисту порушених прав позивача, виходячи з принципу правової визначеності у спірних правовідносинах, суд зобов'язує Державного кадастрового реєстратора Відділу у Глибоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Одайського С.М. повторно розглянути заяву Волоківської сільської об'єднаної територіальної громади про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 26.05.2017 р. (реєстраційний номер ЗВ-017). Відтак, в іншій частині позовних вимог суд відмовляє.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу у Глибоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Одайського Сергія Миколайовича № РВ-017 від 08.06.2017 р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

3. Зобов'язати Державного кадастрового реєстратора Відділу у Глибоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Одайського Сергія Миколайовича (адреса: вул. Грушевського, 2 "а", смт. Глибока, Чернівецька обл., код 39909396) повторно розглянути заяву Волоківської сільської об'єднаної територіальної громади про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 26.05.2017 р. (реєстраційний номер ЗВ-017).

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Згідно ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до ст.ст. 293, 295 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.К. Левицький

Рішення в повному обсязі складено 29 січня 2018 р.