Справа № 172/1141/17(2-а/172/37/17)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2018 рокусправа № 172/1141/17(2-а/172/37/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Шлай А.В.

судді: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року (суддя Філіппов Є.Є.), ухвалену в сел.Васильківка, в адміністративній справі №172/1141/17(2-а/172/37/17) за позовом ОСОБА_1 до Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років, зобов'язання призначити пенсію за вислугу років,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та зобов'язати призначити йому з 14 вересня 2017 року пенсію за вислугу років.

Постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись із постановою суду, Васильківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Скаржник стверджує, що на момент виникнення спірних правовідносин діяв Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, пунктом 5 Прикінцевих положень якого визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з цим, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються.

Позивач направив до суду апеляційної інстанції письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити постанову суду першої інстанції без змін, як прийняту законно та обґрунтовано. У письмових запереченнях позивач посилається на безпідставну відмову відповідача щодо призначення йому пенсії за вислугу років внаслідок не прийняття відповідного правового акту.

Відповідачем до суду апеляційної інстанції надіслано лист про підтримку апеляційної скарги та прохання розглянути її за відсутності представника в порядку письмового провадження.

У судовому засіданні позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

Згідно частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

ОСОБА_1 працює на посаді прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області. На службі в органах прокуратури з 14.09.1998 року по теперішній час. Стаж роботи на посадах прокурорів складає 23 роки 9 місяців 2 дні. ОСОБА_1 14 вересня 2017 року звернувся до Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за вислугою років у відповідності до статті 86 Закону України "Про прокуратуру". 18 вересня 2017 року листом №5044/09/30 Васильківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років та повернуто документи, оскільки відсутні підстави призначення пенсії на пільгових умовах (а.с. 6-7). В обгрунтування відмови відповідач посилається на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступного:

- позивач має передбачений статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років;

- дія пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-VIII поширюється лише на положення щодо призначення пенсій відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XIII;

- з 15 липня 2015 року право прокурорів на пенсійне забезпечення за вислугу років законодавцем відновлено і прокурори з вказаної дати мають таке право відповідно до положень статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII.

За приписами частини 1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Отже, для набуття права на пенсійне забезпечення за вислугу років станом на 14.09.2017 року, тобто на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії, стаж позивача мав становити 23 роки, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Відповідно до частини 6 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Так, позивач стверджує та не заперечує відповідач своєму листі від 18.09.2017 року №5044/09/30 станом на час звернення із заявою до відповідача, стаж роботи позивача на посадах прокурора становив 18 років 11 місяців 17 днів, загальний стаж складав 23 роки 9 місяців 2 дні, що є достатнім для призначення йому пенсії за вислугу років за Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, приписами якого (на час звернення з заявою до відповідача) передбачено наявність стажу на посаді прокурора - 13 років.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за вислугою років є протиправною.

Щодо посилань відповідача на положення пункту 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII, як на підставу відмови позивачу в призначенні пенсії за вислугу років, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02 березня 2015 року встановлено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу", Законів України "Про державну службу", Закону України "Про прокуратуру", Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Закону України "Про статус народного депутата України", Закону України "Про Кабінет Міністрів України", Закону України "Про судову експертизу", Закону України "Про Національний банк України", Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", Закону України "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

На час набрання чинності зазначеним законом та станом на 01.06.2015 року діяв Закон України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-XIII, ст.50-1 якого було передбачено пенсійне забезпечення прокурорів та слідчих.

Конституційний Суд України в рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Оскільки до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то з вказаної дати скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XIII.

Положення пункту 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII на Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII не поширюється у зв'язку з тим, що станом на 01.06.2015 року цей закон не набрав чинності. На цей час був чинним саме Закон України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XIII, норми щодо пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих якого і втратили чинність, а Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII відповідно до п.1 Розділу XII Прикінцеві положення набрав чинності з 15.07.2015 року, тобто після 01.06.2015 року.

Отже, посилання відповідача на скасування норм щодо пенсійного забезпечення, передбаченого в Законі України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, на підставі пункту 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII є помилковим.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року в адміністративній справі №172/1141/17(2-а/172/37/17) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 25 січня 2018 року.

Головуючий суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук