Справа № 127/9155/17
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/9155/17

Головуючий у 1-й інстанції: Романюк Л.Ф.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

31 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: Ладуби В.Ю.,

представника відповідача: Сінгаєвської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

28 квітня 2017 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулося до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення штрафу.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2017 року у задоволенні адміністративного суду відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2016 року зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 з 12 жовтня 2015 року і в подальшому, включивши до грошового забезпечення (заробітної плати), з якої нараховується пенсія, суми на матеріальну допомогу на оздоровлення до відпусток, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію та вихідну допомогу при звільненні, відповідно до довідки з Головного управління ДФС у Вінницькій області № 273/05-00-27 від 24 травня 2016 року та довідок з Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 273/10/05-22-01 від 20 травня 2016 року та № 274/10/05-22-01 від 20 травня 2016 року. Дана постанова суду набрала законної сили 06 грудня 2016 року (а.с. 10-12).

31 січня 2017 року на виконання вищевказаної постанови був виданий виконавчий лист № 127/14171/16-а на підставі якого головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвська О.М. 01 лютого 2017 року винесла постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направила боржнику - Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області та зобов'язала останнього виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с. 6).

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницької області листом № 320/06-36/09 від 07 лютого 2017 року повідомило державного виконавця про виконання рішення суду в повному обсязі.

13 лютого 2017 року позивачу направлено вимогу державного виконавця № 691/02.2-27/3 щодо надання інформації про складові, відповідно до яких здійснено перерахунок пенсії (а.с.8).

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницької області листом № 453/06-36/09 від 27 лютого 2017 року повідомило відповідача про те, що ОСОБА_4 проведено перерахунок та включено до його пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення до відпусток, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію. Також вказано, що допомога при звільненні не може бути включена до розрахунку пенсії, так як з даної допомоги не стягувались відрахування на єдиний соціальний внесок (а.с.9).

14 березня 2017 року державний виконавець повторно направив позивачу вимогу про виконання в повному обсязі рішення суду, на виконання якої управління повідомило про те, що рішення суду виконано повністю і що грошова допомога при звільненні не може бути включена до розрахунку пенсії.

27 березня 2017 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницької області в розмірі 5100 грн. 00 коп. та надано новий строк виконання.

Не погодившись з вищевказаною постановою позивач оскаржив її до суду.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено. Дана постанова суду набула законної сили згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року.

04 квітня 2017 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницької області повторно повідомило відповідача про те, що ОСОБА_4 проведено перерахунок та включено до його пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення до відпусток, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань, індексацію. Також вказано, що допомога при звільненні не може бути включена до розрахунку пенсії, так як з даної допомоги не стягувались відрахування на єдиний соціальний внесок.

24 квітня 2017 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницької області в розмірі 10 200 грн. та надано новий строк виконання.

Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницької області без поважних причин не виконує рішення Вінницького міського суду Вінницької області, отже державним виконавцем правомірно винесено постанову про накладення штрафу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Згідно з частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1, 16 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов'язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивачем не було виконано рішення суду, щодо якого за виконавчим листом № 127/14171/16-а відкрито виконавче провадження № 53319756 і не доведено наявності поважних причин його невиконання, а отже, відповідачем правомірно та обґрунтовано прийнято постанову від 24 квітня 2017 року про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200 грн. 00 коп., про що правомірно зазначено судом першої інстанції.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення на позивача штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже, відсутні підстави для скасування даної постанови.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена відповідно до частини 4 статті 272 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.