Справа № 730/806/17
Суддя: Тіслюк І. І.
Дата ухвалення: 2018-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/806/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2018 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі -

головуючого судді Тіслюка І.І.

секретар Циліцька Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора стаціонарного поста «Солонянський» ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2, співробітника поліції стаціонарного поста «Солонянський», в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ДР №043501 від 23.08.2017 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, визнавши його дії протиправними.

В обгрунтування адміністративного позову позивач в доводах вказує, що 23 серпня 2017 року на трасі М-08 перед постом "Солонянський" на 437 км о 01-00 год., керуючи своїм автомобілем, він зманеврував з правої в ліву смугу руху, оскільки на неосвітленій ділянці за постом стояв вантажний автомобіль з включеними аварійними сигналами, що унеможливлювало проїзд по правій смузі. Перед постом поліції була освітлена дорога, а далі за постом було темно.

На посту він був зупинений поліцейським, який себе не назвав, і запросив пройти всередину поста. Потім він надав розпорядження сержанту ОСОБА_2 скласти постанову і призначити штраф.

Ст.258 ч.3 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Після одностороннього оголошення звинувачень сержант ОСОБА_2 виніс постанову, не з`ясувавши причин, що примусили його (ОСОБА_1М.) виїхати на лівий бік дороги, що було зроблено ним з метою об`їзду вантажного автомобіля, що стояв на шляху руху у правій смузі. Будь-якої підготовки до розгляду справи сержант не надав, права не роз`яснювались, під час спілкування на посту відомості про особу, яка зупинила його, та особу, яка виносила постанову, не оголошувались.

Не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані його пояснення. Своїми діями сержант ОСОБА_2, який взагалі не був очевидцем маневру зі зміною смуги руху, і виніс постанову, грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП.

В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив скасувати постанову сержанта ОСОБА_2, серія ДР №043501 від 23.08.2017 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП.

Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, звернувшись з запереченнями на позов.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові доводи відповідача в обґрунтування заперечень на позов, дослідивши документи, долучені позивачем до позову, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

23 серпня 2017 року на трасі М-08 перед постом "Солонянський" на 437 км о першій годині ночі, керуючи своїм автомобілем, позивач здійснив перестроювання з правої в ліву смугу руху, оскільки на неосвітленій ділянці за постом стояв вантажний автомобіль з включеними аварійними сигналами і унеможливлював проїзд по правій смузі. Перед постом поліції була освітлена дорога, а далі за постом було темно.

На посту він був зупинений поліцейським, який себе не назвав, і запросив пройти на пост. Потім він надав розпорядження сержанту ОСОБА_2 скласти постанову і призначити штраф.

Після одностороннього оголошення звинувачень сержант ОСОБА_2 виніс постанову, не з`ясувавши причин, що примусили його (ОСОБА_1М.) виїхати на лівий бік дороги, що було зроблено ним з метою об`їзду вантажного автомобіля, що стояв на шляху руху у правій смузі. Будь-якої підготовки до розгляду справи сержант не надав, права не роз`яснювались, під час спілкування на посту відомості про особу, яка зупинила його, та особу, яка виносила постанову, не оголошувались.

Не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані його пояснення. Своїми діями сержант ОСОБА_2, який взагалі не був очевидцем маневру зі зміною смуги руху, і виніс постанову, грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП.

Ст.258 ч.3 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, тощо.

Ст.258 ч.3 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка передбачає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, сержант ОСОБА_2 не надав ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, у повному обсязі. Крім того, ОСОБА_2 проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст.19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, з норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, судом встановлено, що постанова ДР №043501, що винесена ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, як єдиний доказ у справі про адміністративне правопорушення, не є достатнім доказом його вини.

Відповідно до положень ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. Однак, відповідачем будь-яких доказів що спростовують доводи позивача, які вказані ним у адміністративному позові, суду не надано.

З огляду на зазначене, керуючись ст.122 ч.2 КУпАП, ст.ст. 20, 32, 77, 120. 122, 241, 245, 246, 262. 286 КАС України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора стаціонарного поста «Солонянський» ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову ст.сержанта ОСОБА_2А серії ДР № 043501 від 23.08.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП - визнати нечинною та скасувати, провадження в справі закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 30-денний строк з дня винесення рішення.

Суддя

Борзнянського районного суду ОСОБА_3