Справа № 802/1950/17-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 січня 2018 р. Справа № 802/1950/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

представника позивача: Дробахи С.В.,Мартинюк Н.Р., Гришпун П.М.

представника відповідача: Юрлової Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автолінії Поділля" до Вінницької обласної державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Департамент житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Автолінії Поділля» (далі - позивач ТОВ «Автолінії Поділля») з адміністративним позовом до Вінницької обласної державної адміністрації (далі - відповідач, Вінницька ОДА), в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації від 09 червня 2017 року за № 400 «Про затвердження об'єктів конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути)», в частині затвердження об'єктів конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), а саме: №295 Вінниця АС-1 - Підлісне-Супрунів; №296 Вінниця АС-1 - Бруслинівка; №52 Вінниця АС 3 - Свердлівка ч/з Коханівку; № 298 Вінниця АС-3 - Констянтинівка - Петрівка; №300 Вінниця АС-3 - ОСОБА 4; №299 Вінниця АС-3 - Стара ОСОБА_4; №297 Вінниця АС-3 - Дашів; №305 Вінниця АС-3 - Оратів АС - Якимівка; №304 Вінниця АС-1 - Чечельник АС; №303 Вінниця АС-2- Вендичани - Могилів- Подільський АС; №308 Вінниця АС-2 - Тиврів АС - Шаргород АС; №302 Яланець - Вінниця АС-1; №306 Тиврів АС - Пилява - Вінниця АС-1 (далі - Розпорядження).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації та ТОВ «Автолінії Вінниччини» (правонаступником якого є ТОВ «Автолінії Поділля») було укладено договори про організацію перевезення пасажирів на внутрішньообласному міжміському та приміському автобусному маршруті загального користування, а саме: договір № 96 про організацію перевезення пасажирів від 04.09.2015, маршрут: Вінниця АС-1 - Підлісне - Супрунів; договір № 100 про організацію перевезення пасажирів від 04.09.2015, маршрут: Вінниця АС-1 - Бруслинівка; договір № 70 про організацію перевезення пасажирів від 22.07.2015, маршрут: Вінниця АС-3 - Свердлівка; договір № 68 про організацію перевезення пасажирів від 22.07.2015, маршрут: Вінниця АС-3 - Костянтинівна - Петрівка; договір № 66 про організацію перевезення пасажирів від 22.07.2015, маршрут: Вінниця АС-3 - Нова Прилука; договір № 67 про організацію перевезення пасажирів від 22.07.2015, маршрут: Вінниця АС-3 - Стара Прилука; договір № 88 про організацію перевезення пасажирів від 27.08.2015, маршрут: Вінниця АС-3 - Дашів АС; договір № 64 про організацію перевезення пасажирів від 22.07.2015, маршрут: Вінниця АС-3 - Оратів АС - Якимівка; договір № 57 про організацію перевезення пасажирів від 22.07.2015, маршрут: Вінниця АС-1 - Чечельник АС; договір № 80 про організацію перевезення пасажирів від 27.08.2015, маршрут: Вінниця АС-2 - Вендичани - Могилів-Подільський АС; договір № 103 про організацію перевезення пасажирів від 04.09.2015, маршрут: Вінниця АС-2 - Тиврів АС - Шаргород АС; договір № 159 про організацію перевезення пасажирів від 22.04.2016, маршрут: Яланець - Вінниця АС-1; договір № 229 про організацію перевезення пасажирів від 29.11.2016, маршрут: Тиврів АС - Пилява - Вінниця АС-1. Зазначає, що свої обов'язки щодо перевезення пасажирів виконує сумлінно у відповідності до умов договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування.

10 листопада 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено рішення засновників (учасників) ТОВ «Автолінії Вінниччини» щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації.

Листом від 20.12.2016 (вих. №75) комісія з припинення ТОВ «Автолінії Вінниччини» повідомила Департамент житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації про проведення процедури реорганізації ТОВ «Автолінії Вінниччини» шляхом приєднання до ТОВ «Автолінії Поділля» та наголосила про перехід прав та обов'язків від ТОВ «Автолінії Вінниччини» до ТОВ «Автолінії Поділля» за договорами про організацію перевезення пасажирів на внутрішньообласному міжміському та приміському автобусному маршруті загального користування.

Однак, незважаючи на це, Вінницькою ОДА прийнято розпорядження від 09 червня 2017 року за № 400 «Про затвердження об'єктів конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути)», яким зокрема затверджено вище перелічені маршрути загального користування.

Позивач таке рішення відповідача вважає протиправним, оскільки договори відповідно до яких позивач здійснює перевезення пасажирів на момент його прийняття були чинними, сторонами та судом не розривались. Відтак, з метою захисту своїх прав позивач звернувся із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

У судових засіданнях представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позовні вимоги задовольнити повністю з підстав, наведених у позовній заяві, та пояснили, що у зв'язку з тим, що спірні маршрути наразі обслуговує перевізник ТОВ Автолінії Поділля», яке здійснює перевезення на підставі договорів про організацію перевезення пасажирів, термін дії яких не минув, відтак такі маршрути не можуть бути об'єктом конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути) до припинення дії договорів укладених з перевізником, а тому вважають, що розпорядження голови Вінницької ОДА прийнято з порушенням вимог Закону України «Про автомобільний транспорт».

Представник відповідача у судових засіданнях просила суд відмовити в задоволенні адміністративного позову вважаючи, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, зазначивши що під час реорганізації ТОВ «Автолінії Вінниччини» шляхом приєднання до ТОВ «Автолінії Поділля» в передавальному акті не було відображено перелік усіх зобов'язань ТОВ «Автолінії Вінниччини», в тому числі договорів перевезення пасажирів, які перераховані вище. Таким чином, на думку представника відповідача не можливо встановити факт передачі зобов'язань за цими договорами зі змісту передавального акту, а вказані договори фактично вважаються розірваними, що призвело до включення маршрутів в перелік об'єктів конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які були затверджені оскаржуваним розпорядженням голови Вінницької ОДА.

Представник відповідача вважає, що таке рішення відповідає вимогам Закону України «Про автомобільний транспорт», не суперечить Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 № 1081, та спрямоване на забезпечення виконання пасажирських перевезень у Вінницькій області.

Разом з тим, ухвалою суду від 20.12.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Департамент житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації (далі - третя особа, Департамент).

У судове засідання представник третьої особи не з'явився, проте до суду 04.01.2018 Департаментом подано клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

Заслухавши представників позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Між Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації та ТОВ «Автолінії Вінниччини» було укладено договори про організацію перевезення пасажирів на внутрішньообласному міжміському та приміському автобусному маршруті загального користування, а саме:

- договір № 96 про організацію перевезення пасажирів від 04.09.2015. Маршрут: Вінниця АС-1 - Підлісне - Супрунів. Строк дії до 10.07.2020.

- договір № 100 про організацію перевезення пасажирів від 04.09.2015. Маршрут: Вінниця АС-1 - Бруслинівка. Строк дії до 10.07.2020.

- договір № 70 про організацію перевезення пасажирів від 22.07.2015. Маршрут: Вінниця АС-3 - Свердлівка. Строк дії до 28.05.2020.

- договір № 68 про організацію перевезення пасажирів від 22.07.2015. Маршрут: Вінниця АС-3 - Костянтинівна - Петрівка. Строк дії до 28.05.2020.

- договір № 66 про організацію перевезення пасажирів від 22.07.2015. Маршрут: Вінниця АС-3 - Нова Прилука. Строк дії до 28.05.2020.

- договір № 67 про організацію перевезення пасажирів від 22.07.2015. Маршрут: Вінниця АС-3 - Стара Прилука. Строк дії до 28.05.2020.

- договір № 88 про організацію перевезення пасажирів від 27.08.2015. Маршрут: Вінниця АС-3 - Дашів АС. Строк дії до 24.07.2020.

- договір № 64 про організацію перевезення пасажирів від 22.07.2015. Маршрут: Вінниця АС-3 - Оратів АС - Якимівка. Строк дії до 28.05.2020.

- договір № 57 про організацію перевезення пасажирів від 22.07.2015. Маршрут: Вінниця АС-1 - Чечельник АС. Строк дії до 28.05.2020.

- договір № 80 про організацію перевезення пасажирів від 27.08.2015. Маршрут: Вінниця АС-2 - Вендичани - Могилів-Подільський АС. Строк дії до 24.07.2020.

- договір № 103 про організацію перевезення пасажирів від 04.09.2015. Маршрут: Вінниця АС-2 - Тиврів АС - Шаргород АС. Строк дії до 10.07.2020.

- договір № 159 про організацію перевезення пасажирів від 22.04.2016. Маршрут: Яланець - Вінниця АС-1. Строк дії до 22.03.2021.

- договір № 229 про організацію перевезення пасажирів від 29.11.2016. Маршрут: Тиврів АС - Пилява - Вінниця АС-1. Строк дії до 03.11.2021.

10 листопада 2016 року на загальних зборах учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Автолінії Вінниччини», було прийнято рішення про припинення Товариства шляхом приєднання до ТОВ «Автолінії Поділля». Зазначене рішення було оформлено протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Автолінії Вінниччини» №10/11 від 10.11.2016 р.

11 листопада 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено рішення засновників (учасників) ТОВ «Автолінії Вінниччини» щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації.

Листом від 20.12.2016 (вих. №75) комісія з припинення ТОВ «Автолінії Вінниччини» повідомила Департамент житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації про проведення процедури реорганізації ТОВ «Автолінії Вінниччини» шляхом приєднання до ТОВ «Автолінії Поділля» та наголосила про перехід прав та обов'язків від ТОВ «Автолінії Вінниччини» до ТОВ «Автолінії Поділля» за договорами про організацію перевезення пасажирів на внутрішньообласному міжміському та приміському автобусному маршруті загального користування.

Однак, незважаючи на це, Вінницькою ОДА прийнято розпорядження від 09 червня 2017 року за № 400 «Про затвердження об'єктів конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути)», яким затверджено об'єкти конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути). Так, до об'єктів конкурсу були включені автобусні маршрути на яких ТОВ «Автолінії Вінниччини», здійснювало перевезення пасажирів.

Вказане розпорядження позивач вважає протиправним та з метою його скасування звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи даний спір по суті, суд виходить із наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон), основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Статтею 7 Закону визначено, що забезпечення організації пасажирських перевезень покладається на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньообласні маршрути), - на Раду міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації.

За змістом статті 31 Закону, відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюється, зокрема, термін роботи автомобільного перевізника.

Відповідно до статті 42 Закону, договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Разом з тим, у ст. 44 Закону міститься норма, яка регулює термін дії договору на перевезення пасажирів, а саме у ній зазначено, що договір з переможцем конкурсу (або дозвіл) органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають (або надають) на термін від трьох до п'яти років.

В силу вимог ч. 1 ст. 43 Закону визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Статтею 44 даного Закону передбачено, що організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування визначає Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081 (далі - Порядок №1081).

Як уже зазначалось вище, перевезення пасажирів по спірних маршрутах здійснюється відповідно до договорів: № 96 від 04.09.2015; № 100 від 04.09.2015; № 70 від 22.07.2015; № 68 від 22.07.2015; № 66 від 22.07.2015; № 67 від 22.07.2015; № 88 від 27.08.2015; № 64 від 22.07.2015; № 57 від 22.07.2015; № 80 від 27.08.2015; № 103 від 04.09.2015; № 159 від 22.04.2016; № 229 від 29.11.2016.

В судовому засіданні представником відповідача зазначено, що вище перераховані договори про організацію перевезення пасажирів на внутрішньообласному, міжміському та приміському автобусному маршруті загального користування фактично є розірваними, що слугувало для включення маршрутів за даними договорами до об'єктів майбутніх конкурсів з перевезення.

Суд із вказаним не погоджується, з огляду на наступне.

За змістом ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягай згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Проте, як зазначив представник позивача, відповідач з пропозицією розірвати договори перевезення пасажирів до позивача не звертався. Вказане не заперечується представником відповідача.

У відповідності до п. 1 Порядку № 1081, цей Порядок визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - конкурс) і є обов'язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

Підпунктом 3 пункту 55 Порядку №1081 визначено виключний перелік підстав які дають право організатору конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування розірвати в односторонньому порядку. Так, зазначено, що організатор має право достроково розірвати договір (позбавити дозволу) з автомобільним перевізником у разі:

- порушення ним умов договору (дозволу). У такому разі для роботи на маршруті призначається автомобільний перевізник, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення дії договору (дозволу), який було розірвано (позбавлено), а в разі його відмови чи відсутності - призначати до проведення конкурсу іншого автомобільного перевізника один раз на строк не більш як три місяці;

- надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання ним недостовірної інформації;

- порушення ним умов договору (дозволу) під час виконання перевезень на маршруті як перевізника, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце.

Крім того, пунктами 3.1. та 3.2. договорів про організацію перевезення пасажирів на внутрішньобласному міжміському та приміському автобусному маршруті загального користування також встановлено перелік підстав розірвання даного договору.

Однак, представником відповідача не надано суду жодних доказів порушення позивачем хоча б одного пункту вказаного Порядку та пунктів 3.1. та 3.2. договорів про організацію перевезення пасажирів, які б дали підстави для розірвання договорів з перевезення в односторонньому порядку чи за згодою сторін.

Разом з тим, 04.10.2016 головою Вінницької обласної державної адміністрації прийнято розпорядження за №719 "Про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування" (далі - Розпорядження №719). Як зазначено у вказаному розпорядженні, воно було прийнято з метою підвищення ефективності функціонування, якості та безпеки пасажирських перевезень, уніфікації підготовки і проведення конкурсу із зазначення автомобільного перевізника на право здійснення пасажирських перевезень на маршрутах загального користування.

Відповідно до п. 1 Розпорядження №719, покласти на Департамент житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації повноваження облдержадміністрації щодо забезпечення організації пасажирських перевезень та виконання функції організатора проведення конкурсу перевезення пасажирів на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), окрім затвердження положення про обласний конкурсний комітет з проведення конкурсу перевезення пасажирів на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), складу конкурсного комітету, умов конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути) та маршрутної мережі з перевезення пасажирів на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути).

Згідно з п.п. 2.3 п. 2 Розпорядження №719 уповноважити директора Департамента житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації Волкова С.А. достроково розривати договори з автомобільним перевізником у разі порушення ним умов договору. У такому разі для роботи на маршруті призначити автомобільного перевізника, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення дії договору, який було розірвано, а в разі його відмови чи відсутності - призначити, до проведення конкурсу, іншого автомобільного перевізника один раз на строк не більше як три місяці.

Водночас, представником позивача зазначено, що директором Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації не було призначено для роботи на маршруті автомобільного перевізника, який зайняв друге місце, на строк до закінчення дії договорів, які на їх думку розірвано, а також не було призначено до проведення конкурсу іншого автомобільного перевізника на строк не більше як на три місяці.

Таким чином, на переконання суду відповідач дійшов передчасного висновку щодо наявності підстави для розірвання вказаних договорів, оскільки відсутність в передавальному акті зобов'язань ТОВ «Автолінії Вінниччини», щодо договорів перевезення пасажирів не є підставою для їх розірвання.

Окрім того, слід зазначити, що згідно підпункту 2 пункту 55 Порядку №1081, організатор має право, зокрема, провести конкурс до моменту закінчення строку дії відповідного договору (дозволу), однак не раніше ніж за три місяці до настання такого моменту.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач звертався до голови Вінницької ОДА із листом про внесення змін розпорядження від 09 червня 2017 року за № 400 щодо виключення із вказано розпорядження спірних маршрутів, оскільки організацію перевезення пасажирів по них здіснюється ТОВ "Автолінії Поділля" відповідно до діючих договорів. Однак, як зазначено представником позивача, відповіді на вказаний лист відповідачем не надано.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Lelas v. Croatia" зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Pincova and Pine v. the Czech Republic", "Gashi v. Croatia", "Trgo v. Croatia").

Оскільки, терміни дії договорів перевезення пасажирів закінчуються в 2020-2021 роках, то маршрути, які є предметом даних договорів не можуть бути об'єктом конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області та включені до оскаржуваного розпорядження.

Також, судом взято до уваги позицію Європейського суду у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Суд вважає за необхідне зазначити, що розмежування між собою актів нормативно-правового і ненормативного характеру має принципове значення, оскільки механізми прийняття відповідних актів, набрання ними чинності, доведення до відома суб'єктів мають бути різними.

Чинне законодавство визначення "правова норма" не містить. Єдиним офіційним документом, де на законодавчому рівні зроблена спроба визначити основні ознаки нормативності правового акта, є рішення Конституційного Суду України у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії, в якому вказується, що ознаками нормативності правових актів є невизначеність дії у часі та неодноразовість їх застосування. Логічний аналіз норм рішення Конституційного Суду дає підстави вважати акт нормативно-правовим за умови, що він стосується не індивідуально визначених суб'єктів, а охоплює їх широке коло і розрахований на неодноразове застосування; може бути або є підгрунтям для прийняття інших правових актів, а також вносить зміни в правове регулювання певних суспільних відносин.

Норма є формально-визначеною, тобто встановлюється від імені держави та закріплюється у відповідному документі. Для обласних державних адміністрацій такими документами є розпорядження їх голів.

Розпорядження голови облдержадміністрації як нормативно-правовий акт - це офіційний документ, що видається головою обласної державної адміністрації (або особою, яка у встановленому порядку здійснює виконання його повноважень) у межах компетенції, регулює суспільні відносини за допомогою встановлення, зміни, припинення або скасування правових норм. Основним критерієм при розмежуванні нормативно-правових актів облдержадміністрацій від інших актів облдержадміністрацій є наявність у цих актах правових норм: правил поведінки, розрахованих на багаторазове застосування та адресованих невизначеному колу осіб.

На переконання суду голова Вінницької ОДА своїм розпорядженням, тільки затверджує об'єкти конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), а усі дії, які передують даному розпорядженню щодо визначення об'єктів по яких необхідно проводити конкурс здійснює саме Департамент житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що розпорядження відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення і докази, надані сторонами, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову повністю.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог статті 139 КАС України.

Згідно частини 1 цієї статті Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що судом під час розгляду справу встановлено, що порушення прав позивача відбулось через протиправність рішення відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягнути розмір сплаченого позивачем судового збору при поданні адміністративного позову в розмірі 1600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької обласної державної адміністрації.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації № 400 від 09 червня 2017 року "Про затвердження об'єктів конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути)", в частині затвердження об'єктів конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути)", а саме: №295 Вінниця АС-1 - Підлісне-Супрунів; №296 Вінниця АС-1 - Бруслинівка; №52 Вінниця АС 3 - Свердлівка ч/з Коханівку; № 298 Вінниця АС-3 - Констянтинівка - Петрівка; №300 Вінниця АС-3 - Нова Прилука; №299 Вінниця АС-3 - Стара Прилука; №297 Вінниця АС-3 - Дашів; №305 Вінниця АС-3 -Оратів АС - Якимівка; №304 Вінниця АС-1 - Чечельник АС; №303 Вінниця АС-2- Вендичани - Могилів-Подільський АC; №308 Вінниця АС-2 - Тиврів АС - Шаргород АС; №302 Яланець - Вінниця АС-1; №306 Тиврів АС - Пилява - Вінниця АС-1.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автолінії Поділля" 1600 грн. (судовий збір, що був сплачений згідно платіжного доручення № 1241 від 31.10.2017) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької обласної державної адміністрації.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автолінії Поділля" (21022, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Енергетична, 7, ); Вінницька обласна державна адміністрація (21050, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Соборна, 70, ); Департамент житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації (21100, Вінницька область, м. Вінниця, вул. В. Порика, 29, ).

Суддя Чернюк Алла Юріївна