Справа № 819/1808/17
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1808/17

23 січня 2018 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Заблоцька І.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Лещук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.01.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі позивач, ОСОБА_3.) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (надалі відповідач, Тернопільська ОДПІ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області від 16.01.2016 року №.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі. Зазначила, що відповідачем неправомірно донараховано податок на доходи фізичних осіб за рахунок списаної кредитної заборгованості у вигляді пені, оскільки сума прощеної (анульованої) пені не підлягає оподаткуванню, бо не є доходом платника податку в розумінні Податкового кодексу України. Пояснила, що штрафні санкції за неналежне виконання умов Кредитного Договору №23-22/18 від 06.10.2008 року у вигляді пені та відсотків, які нараховані банком відповідно до умов договору, не можуть вважатися доходом платника податків, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб. А тому, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 16.01.2016 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Вказала, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відобразило суму анульованого боргу в сумі 76059,15 грн., в «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» (далі Форма 1-ДФ) за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано за рахунок резерву, а саме в звітності за І квартал 2014 року з ознакою доходу « 126» - додаткове благо. Зазначила, що позивач був проінформований у передбачений законом спосіб про те, що Банк здійснив анулювання боргу, і, як наслідок, відповідно до вимог п.п. 164.2.17 «д» п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, позивач самостійно повинен сплатити податок з таких доходів та відобразити їх у річній податковій декларації. Проте, позивач податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік не подав, податок на доходи фізичних осіб до бюджету не перерахував. Додатково пояснила, що протягом 2004 - 2015 рр. в податковому органі відсутні відомості, які свідчать про те, що платником подавалися до контролюючого органу заяви про зміну місця проживання, а тому податкове повідомлення-рішення надсилалось у законом передбачений спосіб на належну адресу позивача.

Виходячи зі змісту листа Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області «Про надання інформації» від 10.06.2015 року №21278/19-18-17-07, Філією ЗРУ «АТ БАНК ФІНАНСІ ТА КРЕДИТ» здійснено нарахування (виплату) на користь ФО ОСОБА_3 доходу в сумі 76059,15 грн., як додаткове благо (за ознакою доходу - « 126») у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредиторам за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі, якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Даним листом також повідомлено Філію ЗРУ "АТ БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ", що станом на 10.06.2015 року ФО ОСОБА_3 не задекларовано отриманий дохід і самостійно не сплачено податок з доходів фізичних осіб.

Судом встановлено, що Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб фізичної особи підприємця ОСОБА_3 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

За результатами проведення перевірки складено Акт перевірки №6304/19-18-17-02-23/НОМЕР_1 від 17.11.2015 року, яким встановлені наступні порушення: - п.п. «в» п.176.1 ст.176, п.177.11 ст.177, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ з наступними змінами та доповненнями, у результаті неподання податкової декларації про майновий стан і доходи одержані в 2014 році до Тернопільської ОДПІ (термін подачі до 10.02.2015 року); - Абз «д» п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.164 п.п. «в» п.176.1 ст.176, п.177.11 ст.177, ст..179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ з наступними змінами та доповненням, у результаті неперерахування до бюджету до 20.02.2015 року податку на доходи фізичних осіб за отримані доходи у 2014 році в сумі 12299,11 грн.

Внаслідок порушень податкового законодавства України відповідачем винесене податкове повідомленні-рішення № від 16.01.2016 року, у відповідності до якого за порушення п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.п. «В», «Є» п.176.1 ст.176, п.177.11 ст.177, ст.179 ПК України за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування визначено грошове зобов'язання позивача у розмірі 15543,89 грн. (12299,11 грн. за основним платежем та 3244,78 грн. штрафних (фінансових) санкцій).

Як вбачається з матеріалів справи, між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №23 Філії «Західне РУ ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_5, що діє на підставі Довіреності №3135 від 03.07.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М., з одного боку, та ОСОБА_3, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (Позичальник), укладено Договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 23-22/18 від 06 жовтня 2008 року (надалі Кредитний договір).

У відповідності до п.2.1 розділу 2 даного Договору, банк надає Позичальникові в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності Кредитні ресурси шляхом «відкриття на Картковий рахунок Позичальника, на якому враховуються операції, що здійснюються з використанням картки Visa Electron НОМЕР_3 Відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 12000,00 грн. із сплатою процентів за користування Кредитними ресурсами у розмірі процентних ставок, передбачених пунктами 4.1, 4.1.1, 4.1.2 цього Договору, а Позичальник зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок Відновлювальної кредитної лінії Кредитні ресурси в строк до 05 серпня 2010 року і сплатити проценти за користування Кредитними ресурсами в розмірі та у строки, встановлені цим Договором.

У відповідності до умов додаткової угоди №1 від 25 березня 2014 року даного Договору, АТ «Банк «Фінанси та Кредит» здійснив прощення боргу за кредитним договором №23-22/18 від 06 жовтня 2008 року в розмірі 76059,15 грн. Водночас, позичальник зобов'язується повернути банку у строк до 25 березня 2014 року суму заборгованості перед Банком за Кредитним договором у розмірі 19014,79 грн. З моменту підписання сторонами цієї додаткової угоди положення Кредитного договору в частині регулювання умов надання Позичальнику відновлювальної кредитної лінії (овердрафту) та виконання Банком зобов'язань за нею втрачають чинність, подальша видача кредитних ресурсів не здійснюється, а режим кредитної лінії скасовується.

Як випливає зі змісту повідомлення №39 від 25 березня 2014 року Повноважної особи АТ «Банк «Фінанси та Кредит», а позичальник станом на 25 березня 2014 року своєчасно та у повному обсязі виконав свої зобов'язання згідно додаткової угоди №1 від 25 березня 2014 року до Кредитного договору шляхом повернення заборгованості за Кредитним договором у розмірі 19014,79 грн., а тому зобов'язання ОСОБА_3 за Кредитним договором вважаються виконаними у повному обсязі, а Кредитний договір таким, що припинений.

Відносини, що виникають між банком та його клієнтами з питань надання банківських послуг, в тому числі надання кредитів є питаннями цивільно-правових відносин, а саме питаннями зобов'язального права, які регулюються актами цивільного законодавства України в тому числі нормами Цивільного кодексу України.

У відповідності до положень ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 605 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Таким чином, питання припинення зобов'язань, що виникають з кредитних договорів, в тому числі шляхом прощення боргу повинні бути врегульовані між сторонами зобов'язання в межах договірних правовідносин.

У розумінні ст.611 Цивільного кодексу України Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки у разі порушення зобов'язання, встановленого договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Виходячи з положень цивільного законодавства України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.п. 14.1.54. Податкового кодексу України (надалі ПК України), доходом з джерелом його походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентом або нерезидентом, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з п.162.1 ст.162 ПК України, платниками податку з доходів з фізичних осіб є: фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, фізична особа - нерезидент, яка отримує доходу з джерела їх походження в Україні, податковий агент.

Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України, об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподаткований дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід - будь - який дохід який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений), наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (п.п.164.1.2 п.164. ст.164 ПК України).

Відповідно до п.п. «д» п.п.164.2.17 ПК України, до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу включається сума боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощення) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, в якому такий борг було анульовано (прощено), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Виходячи із системного аналізу норм податкового законодавства України, обов'язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності таких умов: а) отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням; б) надіслання платнику податку повідомлення про анулювання боргу; в) включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду; г) відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

За визначенням п.п.14.1.47 п.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу 4 цього Кодексу).

Відповідно до п.п. 14.1.54 ПК України, доходом з джерелом його походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентом або нерезидентом, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Між тим, до доходів взагалі, та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку, та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Відтак, на думку суду, основною ознакою доходу платника податку є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, а тому прощена (анульована) сума заборгованості може вважатися доходом боржника лише у випадку фактичного отримання боржником такої суми. З огляду на це, із суми прощеної (анульованої) заборгованості за кредитним договором доходом може вважатися лише та сума, яка фактично була надана банком у вигляді кредиту, тобто тіло кредиту, а штрафні санкції за неналежне виконання умов договору у вигляді пені та відсотків, які нараховані банком відповідно до умов договору, та анульовані за його рішенням, не можуть вважатися доходом платника податків, що підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб.

Крім того, при прийнятті рішення по суті, суд не приймає до увагу Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року, оскільки вона не породжує жодних процесуальних наслідків для сторін у даній справі.

Враховуючи вищенаведене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до задоволення у повному обсязі.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області № від 16.01.2016 року .

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувать Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (м.Тернопіль, вул.Білецька,1, ) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ід.НОМЕР_4) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. сплачений згідно квитанції №3 від 17.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 29 січня 2018 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.