Справа № 2-а-2250/11
Суддя: Боярський О. О.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2250/11
ПОСТАНоВА

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

12 вересня 2014 року м. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О, розглянувши в порядку пись мового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання здійснити перерахунок, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - Управління) про визнання дії Управління протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок і збільшити розмір пенсії за вислугу років з врахуванням змін граничних розмірів премії з 1-го січня 2011 року.

Позивач в обґрунтування адміністративного позову зазначив, що він є пенсіонером МО України, має статус ветерана військової служби. В квітні 2011 року з засобів масової інформації позивачу стало відомо про те, що міністр оборони на підставі Постанови КМУ № 889 від 22.09.2010 року, видав Наказ № 50 від 28.01.2011 року про встановлення граничних розмірів премій військовослужбовцям Збройних сил України, яким змінив граничні розміри премій військовослужбовцям, офіцерам в розмірі 55% посадового окладу. Управління повинно було здійснити перерахунок пенсії у звязку зі змінами грошового забезпечення, відповідних категорій військовослужбовців, з яких обчислюються пенсії. Після звільнення позивача, неодноразово збільшувалось грошове забезпечення військовослужбовців, у звязку з чим, військовослужбовцям, рівних з його категорією, які звільняються зараз, пенсії виплачуються в значно більшому розмірі ніж позивачу. На звернення позивача до Управління з проханням здійснити перерахунок, він отримав відмову.

За матеріалами справи, позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, зазначених в письмових запереченнях.

З метою дотримання розумних строків розгляду справи та у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у ній письмових доказів та з урахуванням письмових заперечень відповідача, справа підлягає розгляду в письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та надавши оцінку в сукупності наявних в матеріалах справи доказах, дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.2-3 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 162 КАС України. Відповідно до пункту 2 частини першої цієї норми у разі задоволення адміністративного позову, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб'єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб'єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону проводиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонером на час перерахунку .

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Цим нормативно-правовим актом визначено процедуру перерахунку пенсії та належні для цього підстави.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління ПФУ від 30 січня 2001 року № 3-1 (далі - Порядок подання документів)

Відповідно до пункту 4 Порядку подання документів заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - законним представником за місцем проживання.

Верховний Суд України при тлумачення зазначених норм права у постанові від 22 квітня 2014 року (справа № 21-484а13) дійшов висновку, що за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів пенсійний орган ухвалює рішення про перерахунок чи про відмову у перерахунку раніше призначено пенсії. Рішення про відмову із зазначенням причин орган ПФУ видає (надсилає) заявникові протягом п'яти днів з дня його прийняття. Тобто відповідно до статей 49, 63 Закону № 2262-ХІІ підставою для повідомлення про відмову у перерахунку пенсії може бути виключно рішення ПФУ, прийняте з цього питання.

Між тим, позивач не надав суду доказів його належного звернення до Управління з проханням здійснити перерахунок. Тобто, суду не відомо чи дійсно діями Управління були порушені права позивача, оскільки рішення про відмову у здійсненні перерахунку також відсутнє. Відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.

Як убачається з наведеної норми права, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення субєкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІпенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у звязку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Пунктом 5 постанови КМУ № 1294 передбачено, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право встановлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у відповідних випадках.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що Кабінет Міністрів України делегував керівникам державних органів, у тому числі й Міністру оборони України, своє право визначати розміри посадових окладів, наказ № 377, яким затверджені схеми посадових окладів за основними типовими посадами керуючого та наукового складу офіцерів військово-навчальних закладів та наукових установ Збройних Сил України, є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки змінює розмір однієї зі складових грошового забезпечення зазначених осіб.

Водночас постановою КМУ № 1294 Міністру оборони України також дозволено здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менше 10 % посадових окладів, та економії фонду грошового забезпечення (підпункт 2 пункту 5).

На виконання зазначеної постанови Міністр оборони України наказами №№ 380, 50 встановив розміри премій військовослужбовцям у межах видатків, передбачених для їх грошового забезпечення у 2010, 2011 роках.

Аналіз наведених норм дає колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України підстави дійти висновку, щовстановлені наказами №№ 380, 50 премії мають тимчасовий характер, їх виплата дозволена за наявності певних умов тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі Міністерства оборони України для грошового забезпечення військовослужбовців у 2010 та 2011 роках відповідно.А тому встановлення таких премій не є підставою для перерахункупенсії згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 2262-ХІІ. Аналогічний висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 26 лютого та 18 червня 2013 року 2013 року (№№ 21-5а13, № 21-165а13 відповідно).

Підсумовуючи викладене, суд вважає безпідставними вимоги ОСОБА_1 про перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІу звязку зі зміною розмірів премій згідно з наказом № 50, у звязку з недоведеністю та необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9-12, 94, 158, 160-163, 167, 256, 267 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання здійснити перерахунок - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Одеський апеляційний адміністративний суд через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: