Справа № 813/3456/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року № 813/3456/17

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 813/3456/17 за

позовом ОСОБА_1, не прибув ОСОБА_2, не прибула ОСОБА_3, не прибула
до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, представник - не прибув
про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулись до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому із врахуванням уточнень просили:

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, у місячний строк з дня набрання постанови законної сили, вчинити перегляд заявлених клопотань ОСОБА_1 від 25.05.2017 р. та 23.06.2017 р. та ОСОБА_4 від 17.07.2017 та ОСОБА_3 від 12.03.2016 з метою задоволення клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність кожному для ведення особистого селянського господарства та садівництва на підставі п. 2 ч. 4 ст. 105 та п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, у місячний строк з дня набрання постанови законної сили, вчинити перегляд клопотання ОСОБА_1 від 01.01.2016 р. по факту скасованого рішення № БП-124/0-305/6-16 від 20.01.2016 по справі 813/221/16 від 30 березня 2016 р з метою задоволення клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність кожному для ведення особистого селянського господарства на підставі п. 2 ч. 4 ст. 105 та п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі звертались до відповідача із заявами про виділення земельної ділянки згідно вимог законодавства. Відповідач своїми листами відмовляв позивачам у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Позивачі не згідні із такими відмовами відповідача у наданні дозволу, оскільки відсутність погодження у органах місцевого самоврядування не є підставою для відмови. Також, на думку позивачів, не може бути підставами для відмов проект змін меж населеного пункту та санітарно захисні зони земель залізниці.

Позивачі в судове засідання 16.01.2018 року не прибули, подали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Заперечення відповідача наступні:

Згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України, підставою для відмови у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою лише невідповідність місце розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідач відмовляв позивачам у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з підстав відсутності погодження у органах місцевого самоврядування зміною меж населеного пункту та через санітарно захисні зони земель.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів (правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25 листопада 2016 у справі № 813/6307/15).

Представник відповідача в судове засідання 16.01.2018 року не прибула, подала суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги заперечила повністю, просила суд в їх задоволені відмовити.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що розгляд справи неодноразово відкладався, позивач неодноразово подавав уточнений позов.

Судом встановлені наступні обставини:

12.03.2016 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою про виділення земельної ділянки для ведення ОСГ.

07.04.2016 року відповідачем надано відповідь позивачу ОСОБА_3 наступного змісту:

«Головне управління Держгеокадастру у Львівській області розглянуло Ваше клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00га для ведення особистого селянського господарства на території Дулібнівської сільської ради Стрийського району та повідомляє наступне.

Відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України №37732/0/1-14 від 08.10.2014, рішення колегії Держземагентства України №2/1 від 14.10.2014 та доручення Голови Львівської облдержадміністрації №13/0/6-15 від 10.02.2015 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області при прийнятті рішень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності враховує обов'язковість погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування.

Крім цього, для вивчення питання про те, чи Ви вже скористались правом на приватизацію земельних ділянок по даному виду використання, необхідно опрацювати Ваші персональні дані. Вами не надано дозвіл на обробку персональних даних у відповідності до Закону України «Про захист персональних даних».

Враховуючи вищенаведене, відсутність погодження Дулібнівської сільської ради, Головне управління відмовляє у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Також зазначаємо, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду у встановленому законом порядку».

25.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про виділення йому земельної ділянки для ОСГ.

19.06.2017 року відповідачем надано відповідь позивачу ОСОБА_1 наступного змісту:

«Головне управління Держгеокадастру у Львівській області розглянуло Ваше клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Дулібської сільської ради Стрийського району

Підстави, порядок та норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам регламентовано ст.ст.116, 118, 121 Земельного кодексу України.

Згідно листа (№160 від 30.05.2017р.) надісланого Дулібською сільською радою, на даний час розробляється проект землеустрою щодо зміни межі населеного пункту, після затвердження якого дана земельна ділянка буде включена в межі населеного пункту с.Дуліби.

Відповідно до ст.122 Земельного кодексу України питання розпорядження землями комунальної власності не відноситься до повноважень Головного управління

Враховуючи вищенаведене та керуючись п.7 статті 118 Земельного кодексу України, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовляє Вам у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Також зазначаємо, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду у встановленому законом порядку».

23.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про виділення йому земельної ділянки для садівництва.

21.07.2017 року відповідачем надано відповідь позивачу ОСОБА_1 наступного змісту:

«Головне управління Держгеокадастру у Львівській області розглянуло Ваше клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва орієнтованою площею 0,12 га на території Володимирецької сільської ради Жидачівського району та в межах компетенції повідомляє наступне.

Підстави, порядок та норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам регламентовано ст.116, 118, 121 Земельного кодексу України.

Відповідно до п.6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, для ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідно до Постанови КМУ від 07.06.2017 року №413, доручення Віце-прем'єр-міністра України №37732/0/1-14 від 08.10.2014, рішення колегії Держземагентства України №2/1 від 14.10.2014 та доручення Голови Львівської облдержадміністрації №13/0/6-15 від 10.02.2015 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області при прийнятті рішень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності враховує обов'язковість погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування.

Зважаючи на норми Постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №413, питання пов'язані з реалізацією Стратегії в частині забезпечення врахування позиції відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян підлягають розгляду виключно на пленарному засіданні ради із прийняттям відповідного рішення.

Вами до клопотання долучено графічні матеріали на дві різні земельні ділянки. Рекомендуємо визначитися з місцем розташування, бажаної до відведення, земельної ділянки.

Враховуючи вищенаведене, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовляє Вам у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Також зазначаємо, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду у встановленому законом порядку.»

17.07.2017 року ОСОБА_4 звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації по підготовці до видачі права власності на земельну ділянку для ведення ОСГ.

10.08.2017 року відповідачем надано відповідь позивачу ОСОБА_4 наступного змісту:

«Головне управління Держгеокадастру у Львівській області розглянуло Ваше клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Угерської сільської ради Стрийського району та в межах компетенції повідомляє наступне.

Згідно інформації, наданої Відділом у Стрийському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (лист №22-1305-0.9-1683/2-17 від 25.07.2017), земельна ділянка, вказана на планово-картографічних матеріалах, розташована в межах охоронної зони газопроводу та залізничного транспорту.

Крім цього повідомляємо, що Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» затверджено стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Дана стратегія визначає механізм передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення Держгеокадастром та його територіальними органами у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації.

Зокрема, метою стратегії є раціональне та ефективне функціонування сільськогосподарських регіонів з урахуванням потреб розвитку населених пунктів, запобігання деградації земель, необхідності забезпечення продовольчої безпеки держави, а також забезпечення захисту інтересів суспільства (насамперед учасників антитерористичної операції), територіальних громад та держави.

Поруч з цим, відповідно до вищезгаданої Постанови КМУ, система організації процесу виконання Стратегії передбачає формування переліку земельних ділянок та визначення площі земельних ділянок, які можуть надаватися в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області, за формулою, відповідно до якої у власність передається не більше 25% від розміру проданих земельних ділянок на конкурентних засадах (торгах) за попередній квартал.

Повідомляємо, що на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (lvivska.land.gov.ua) опубліковано інформацію про перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації на території Львівської області у ІІІ кварталі 2017 року. Пропонована Вами до відведення земельна ділянка в даному переліку відсутня, а відтак вирішення даного питання по суті, стане можливим після внесення відображеної на картографічних матеріалах земельної ділянки, поданої у Вашому клопотанні, до переліку та розміщення її на сайті.

Зважаючи на норми згаданого акту законодавства, питання пов'язані з реалізацією Стратегії в частині забезпечення врахування позиції відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян підлягають розгляду виключно на пленарному засіданні ради із прийняттям відповідного рішення.»

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає, що відповідач має переглянути заявлені позивачами клопотання про надання земельних ділянок і задоволити їх.

А також відповідач зобов'язаний переглянути клопотання ОСОБА_1 від 01.01.2016 р. по факту скасованого рішення № БП-124/0-305/6-16 від 20.01.2016 по справі 813/221/16 від 30 березня 2016 р.

Вказані обставини, та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Докази надані позивачем: копії заяв позивачів, відповідей відповідача, якими по суті відмовлено в задоволені вищевказаних клопотань позивачів, судом відхиляються, оскільки такі не є підставою для зобов'язання відповідача прийняти конкретне рішення.

Судом не враховуються аргументи наведені позивачами та враховуються аргументи наведені відповідачем з наступних підстав:

Підстави, порядок та норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у власність регулюються ст. ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України.

Згідно із ч 6, 7 ст. 118 Кодексу громадяни, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельні ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідного органу влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідач зазначає, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у межах норм, визначених Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

12.03.2016 з метою реалізації свого права на землю, ОСОБА_3 звернулася із клопотанням до відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Дулібнівської сільської ради Стрийського району за межами населеного пункту.

За результатами розгляду клопотання ОСОБА_3 надано відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оформлену у вигляді листа від 07.04.2016 № В-2997/0-2083/6-16.

Вказаним листом ОСОБА_3 повідомлено про неможливість передачі безоплатно у власність пропонованої нею для відведення земельної ділянки.

25.05.2017 з метою реалізації свого права на землю, ОСОБА_1 звернувся із клопотанням до відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га розташованої на території Дулібської сільської ради Стрийського району за межами населеного пункту.

За результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 надано відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оформлену у вигляді листа від 19.06.2017 № В-6879/0-4961/6-17. Підставою для відмови було те, що Дулібською сільською радою розробляється проект землеустрою щодо зміни межі населеного пункту, після затвердження якого дана земельна ділянка буде включена в межі населеного пункту с. Дуліби.

Листом Дулібської сільської ради від 30.05.2017 №160 Дулібська сільська рада повідомила, що на даний час розробляється проект із землеустрою щодо зміни межі населеного пункту, після затвердження якого дана земельна ділянка, яка знаходиться за межами населеного пункту буде включена в межі населеного пункту с. Дуліби, відповідно рішення про виділення земельних ділянок у межах населених пунктів із земель комунальної власності будуть прийматися виключно на сесіях органів місцевого самоврядування, безпосередніми учасниками яких є депутати, обрані мешканцями територіальних громад.

Також Дулібською сільською радою зазначено, що в подальшому такі землі у відповідності до п. 14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в першочерговому порядку будуть надаватись учасникам АТО. Станом на 30.05.2017 в Дулібській сільській раді зареєстровано 38 заяв від учасників АТО про надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

У листі Дулібської сільської ради чітко зазначено, що територія в межах якої звернувся ОСОБА_1 із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачена до включення в межі населеного пункту с. Дуліби.

Також у позовних вимогах ОСОБА_1 просить задовольнити клопотання від 23.06.2017.

Відповідач зазначає, що на одному із фрагментів Публічної кадастрової карти України, долучених в якості графічних матеріалів ОСОБА_1 відображено вже сформовану земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва площею 0, 12 га, якій присвоєний кадастровий номер: :01:000:0196, яка знаходиться у приватній власності.

На іншому із фрагментів Публічної кадастрової карти України, долучених в якості графічних матеріалів ОСОБА_1 відображено земельну ділянку, яка відповідно до державної статистичної звітності із земельних ресурсів форми 6-зем та викопіювання з кадастрової карти (плану), наданих на запит ОСОБА_1 відділом у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (копії додаються), відноситься до земель промисловості. А саме од КВЦПЗ 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами (наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 «Про затвердження класифікації видів цільового призначення земель»).

17.07.2017 з метою реалізації свого права на землю, ОСОБА_4 звернулася із клопотанням до відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га розташованої на території Угерської сільської ради Стрийського району за межами населеного пункту.

За результатами розгляду клопотання ОСОБА_4 надано відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оформлену у вигляді листа від 10.08.2017 № В-9117/0-6566/6-17. Підставою для відмови було те, що земельна ділянка, яку бажає отримати ОСОБА_4 не входить до переліку земельних ділянок, які можливо передати у власність в межах норм безоплатної приватизації в ІІІ кварталі поточного року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» затверджено Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, якою визначено порядок передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації. Відповідно до цього нормативно-правового акту органи Держгеокадастру формують перелік земельних ділянок та визначають площу, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області за певною формулою, в залежності від відсотку площі земельних ділянок, право оренди на яку було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу.

У цьому випадку, місце розташування земельної ділянки, щодо якої звернулася ОСОБА_4, не відповідає вимогам нормативно-правових актів, оскільки стосовно саме цієї земельної ділянки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.17 № 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» вирішено не передавати її у власність громадян.

Як випливає із рішення від 10.08.2017 № В-9117/0-6566/6-17, підставою для відмови ОСОБА_4 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою є невідповідність вимогам нормативно-правових актів (згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України).

Окрім цього, листом відповідача від 10.08.2017 № В-9117/0-6566/6-17 зазначено, що згідно інформації, наданої Відділом у Стрийському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (лист №22-1305-0.9-1683/2-17 від 25.07.2017), земельна ділянка, вказана на планово-картографічних матеріалах, розташована в межах охоронної зони газопроводу та залізничного транспорту.

Таким чином, позовні вимоги позивачів про зобов'язання відповідача, у місячний строк з дня набрання постанови законної сили, вчинити перегляд заявлених клопотань ОСОБА_1 від 25.05.2017 р. та 23.06.2017 р. та ОСОБА_4 від 17.07.2017 та ОСОБА_3 від 12.03.2016 з метою задоволення клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність кожному для ведення особистого селянського господарства та садівництва, задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем розглянуто вказані клопотання. Позивачі результати розгляду їх клопотань в судовому порядку не оскаржували, доказів їх скасування суду не надали, відповідно в суду немає підстав зобов'язувати відповідача повторно їх розглядати.

Крім цього, суд не може собою підміняти орган влади, та по суті вирішувати питання щодо відведення земельної ділянки у власність позивачів.

З цих же підстав не підлягає задоволенню і вимоги про зобов'язання відповідача з дня набрання постанови законної сили, вчинити перегляд клопотання ОСОБА_1 від 01.01.2016 р. по факту скасованого рішення № БП-124/0-305/6-16 від 20.01.2016 по справі 813/221/16 від 30 березня 2016 р. з метою задоволення клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність кожному для ведення особистого селянського господарства.

Скасування судом рішення відповідача про відмову не є безумовною підставою для задоволення клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки по суті змісту (тексту) заяви ОСОБА_1 від 11.01.2016 року, позивач просив лише «виділити» земельну ділянку для ОСГ, без будь якого зазначення порядку та способу такого виділення.

Враховуючи наведене позовні вимоги не підлягають задоволенню, повністю.

Норми права, які застосував суд, наступні:

Стаття 116 ЗК України, встановлює що:

1. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

2. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

3. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

4. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

5. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Стаття 118 ЗК України, встановлює що:

1. Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

2. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

3. Громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

4. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

5. Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.

6. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

7. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

8. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

9. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

10. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

11. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Стаття 121 ЗК України, встановлює що:

1. Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

2. Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

3. Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Стаття 122 ЗК України, встановлює що:

1. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

2. Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб.

3. Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;

в) індивідуального дачного будівництва.

4. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

5. Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

6. Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у межах їхніх територій передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

7. Рада міністрів Автономної Республіки Крим на території Автономної Республіки Крим передає земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст, що не входять до складу певного району, та за межами населених пунктів для всіх потреб, а також погоджує передачу таких земель у власність або у користування районними державними адміністраціями на їхній території для будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо).

8. Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

9. Державні органи приватизації здійснюють продаж земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації.

10. Земельні ділянки, що вилучаються, викуповуються або примусово відчужуються для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, надаються у користування для таких потреб органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, які прийняли рішення про їх вилучення, викуп або примусове відчуження для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності.

Мотиви застосування вказаних норм наступні: зазначені норми встановлють підстави та порядок розгляду клопотання на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував:

Пункт 2 ч. 4 ст. 105 та п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України.

Мотиви їх не застосування наступні: вказані норми не діяли на момент уточнення позовної заяви позивачем від 03.01.2018 року.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст. 297 КАС України, Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду складено в повному обсязі 26.01.2018 року.

Суддя Гавдик З.В.