Справа № 810/2454/17
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2017 року м.Київ № 810/2454/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання: Касьянової О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

від відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Північного офісу Державної аудиторської служби України

до Державного підприємства Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Північний офіс Державної аудиторської служби в Чернігівській області з позовом до Державного підприємства Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС про стягнення до Державного бюджету грошових коштів в сумі 755085,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС за період з 01.04.2014 по 01.04.2016 було встановлено порушення пунктів 2, 3 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для підтримки у безпечному стані енергоблоків та обєкта Укриття і здійснення заходів щодо підготовки до зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС, у тому числі на оплату робіт (заходів), виконаних у 2014 році згідно із затвердженим планом, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2011 № 234. Зокрема, до потреби було включено та профінансовано видатки на надання платних послуг виплату заробітної плати з нарахуваннями, яка була включена до вартості платних послуг на загальну суму 755085,68 грн., чим завдано збитків державному бюджету на вказану суму.

З огляду на зазначене, контролюючим органом було складено та направлено відповідачу вимоги про усунення виявлених ревізією порушень.

Водночас, вимога в частині усунення виявлених порушень законодавства до теперішнього часу підприємством не виконана, а кошти у сумі 755085,68 грн. до Державного бюджету не повернуті.

Разом з цим, позивач стверджує, що згідно з вимогами чинного законодавства у разі невиконання вимоги, орган державного фінансового контролю звертається до суду щодо усунення виявлених ревізією порушень.

За наведених обставин позивач просив суд стягнути з Державного підприємства Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС до Державного бюджету грошові кошти в сумі 755085,68 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.10.2017 відкрито провадження в адміністративній справі № 810/2454/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 06.11.2017.

У ході судового розгляду справи представники позивача надали пояснення аналогічні викладеним в адміністративному позові та просили суд позов задовольнити.

Представники відповідача позову не визнали, надали суду письмові заперечення проти позовних вимог.

В обґрунтування доводів заперечень зазначили, що позов (зокрема, його резолютивна частина) не містить даних про те, що саме збитки повинні бути стягненні з ДП УЗФО ЧАЕС та не містить обґрунтованих розрахунків розміру таких збитків. У свою чергу, звертали увагу, що згідно з вимогами законодавства орган державного фінансового контролю для виконання покладених на нього завдань має право: «при виявленні збитків, завданих державі чи субєкту контролю, визначити їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України».

Разом з цим, представники відповідача також наголошували, що жодної копійки виділених коштів підприємство не використало не за призначенням, так само, як і не вчинило жодної неправомірної чи протиправної дії, яка б потягла за собою спричинення шкоди державному бюджету. Розрахунки потреби в бюджетних коштах було здійснено в залежності від обсягів робіт, які необхідні для виконання, а виключно усі профінансовані кошти витрачені на заробітну плату персоналу, який виконує роботи за Бюджетною програмою.

Зауважили, що в Акті перевірки (на сторінці 46 висновку) контролюючим органом самостійно вказано про те, що ревізією цільового використання бюджетних коштів порушень не встановлено. Отримані кошти використані згідно первинних бухгалтерських документів за цільовим призначенням згідно планів використання бюджетних коштів та річних програм робіт».

За наведених обставин представники відповідача вважають позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими та просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 2.11 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції України на II квартал 2016 року та на підставі направлень на проведення ревізії працівниками Держфінінспекції в Чернігівській області було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС» за період з 01.04.2014 по 01.04.2016.

Судом встановлено, що ревізією економічного обґрунтування обсягу та доцільності отримання підприємством коштів встановлено, що в розрахунок видатків на виконання бюджетної програми щодо потреби в асигнуваннях на 2014-2016 роки включені видатки на оплату праці працівників з розрахунку планової середньооблікової чисельності на 2014 рік 578 чоловік в розмірі 37239900,00 грн., на 2015 рік 575 чоловік в розмірі 38185060,00 грн. та 2016 рік 574 чоловік в розмірі 45583500,00 грн.

Відповідно до останнього штатного розпису штатна чисельність підприємства складала: на 2014 рік 586 штатних одиниць з місячним фондом оплати праці - 2492558,60 грн, на 2015 рік 585 штатних одиниць з місячним фондом оплати праці - 2498717,00 грн., на 2016 рік 583 штатних одиниць з штатним фондом оплати праці - 3147212,00 грн.

Відповідно до наказів директора УЗФО від 22.01.2014 № 13, 22.02.2014 № 42, від 22.01.2015 № 8, від 26.01.2016 №14, від 16.02.2016 № 36, від 26.02.2016 № 53 визначено персонал виробничих підрозділів, який здійснює надання платних послуг та передбачено забезпечити віднесення витрат вказаного персоналу за рахунок коштів, що надходять від господарської діяльності.

У період, який перевірявся їх загальна чисельність становила 10 чоловік, в тому числі персонал відділу організації харчування - 8 чоловік, адністративно-господарського центру - 2 чоловіки.

Суцільною ревізією щодо здійснення витрат на оплату праці з врахуваннями вказаного персоналу виключно за рахунок коштів від господарської діяльності порушень не встановлено.

Таким чином, планова середньооблікова чисельність включена до розрахунку видатків на 2014 рік була на 2 одиниці вищою ніж передбачено штатним розписом за рахунок бюджетних коштів, у 2015 році та І півріччі 2016 року - відповідала штатному розпису (за рахунок бюджетних коштів).

Крім того, до розрахунку потреби в бюджетних коштах було включено та профінансовано витрати на заробітну плату персоналу і іншого, який був задіянний при наданні платних послуг, заробітна плата яких була включена до калькуляції вартості послуги та оплачена замовником.

Так, при наданні послуг зі санітарно-гігієнічного обслуговування по 3-х санітарно-гігієнічних перепускниках («Семиходи», « 1430 місць», «ЗСР») до калькуляції вартості було включено витрати на оплату праці дезактиваторників та інших працівників, які їх обслуговують.

Відповідно до штатних розписів за 2014-2016 роки штатна чисельність групи з дезактивації приміщень зони суворого режиму (код 3.3.2) складала 14 одиниць з санітарного обслуговування санпропускника «Семиходи», санітарної обробки електропотягів (код 3.4.2) складала 24 одиниці.

При цьому на підставі наказів УЗФО нарахування та виплата заробітної плати за рахунок власних надходжень протягом усього охопленого контролем періоду по санітарно-гігієнічному обслуговуванню здійснювалось лише 2-м дезактиваторникам II розряду групи - з санітарного обслуговування санперепускника «Семиходи» - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Протягом охопленого контролем періоду за рахунок власних надходжень вказаним працівникам було виплачено заробітної плати та нараховано єдиного соціального внеску на загальну суму 255356,59 грн.

Відповідно до калькуляцій та актів виконаних робіт в складі вартості фактично наданих послуг із санітарно-гігієнічного обслуговування за охоплений контролем період складова заробітної плати з нарахуваннями становила 1010442,27 гривень.

За наведених обставин посадові особи контролюючого органу дійшли висновку про порушення відповідачем, зокрема, пункту 2, 3 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для підтримки у безпечному стані енергоблоків та обєкта Укриття і здійснення заходів щодо підготовки до зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС, у тому числі на оплату робіт (заходів), виконаних у 2014 році згідно із затвердженим планом, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2011 № 234 до потреби було включено та профінансовано видатки на надання платних послуг зі санітарно-гігієнічного обслуговування виплату заробітної плати з нарахуваннями, яка була включена до їх вартості на загальну суму 755085,68 грн., чим завдано збитків державному бюджету на вказану суму.

Оскільки під час проведення контрольного заходу виявлені ревізією порушення усунуті не були відповідачу (листом від 12.08.2016 № 25-07-18-14/5129) було направлено вимогу про усунення виявлених порушень.

Враховуючи, що відповідна вимога контролюючого органу не виконана, а кошти в сумі 755085,68 грн. до Державного бюджету не повернуто, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення), Інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Державна фінансова інспекція України як орган державної влади повинна діяти відповідно до Конституції України та в межах своїх повноважень.

Статтею 6 Конституції України встановлено, що органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. А згідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на нього завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням встановлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, відповідач має право звернутися до суду в інтересах держави.

Аналогічна правова норма викладена у пункті 50 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами (постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. N 550), де зазначено, що за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами,без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень, а також звернення до суду про стягнення у дохід держави коштів, одержаних з порушенням вимог законодавства.

При цьому, виявлені збитки, завдані державі чи об'єкту контролю відшкодовуються виключно у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Отже, у разі відшкодування збитків шляхом предявлення органом державного фінансового контролю позову, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Зокрема, аналогічна правова позиція неодноразово викладена у постановах Верховного Суду України: від 16 вересня 2015 року у справі №21-1143а15, від 15 квітня 2014 року у справах №№21-40а14, 21-63а14), від 13 травня 2014 року у справі №21-89а14).

Крім того, враховуючи саме таку судову практику Київським окружним адміністративним судом постановою від 05.10.2016 у справі № 810/2965/16, яка набрала законної сили, було відмовлено у задоволенні позовних вимог Державному підприємству Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправною вимоги від 12.08.2016 № 25-07-18-14/5129 на підставі якої позивач звернувся до суду про стягнення коштів.

Вирішуючи питання правомірності предявлених позивачем вимог про стягнення до Державного бюджету грошових коштів в сумі 755085,68 грн., суд зазначає про таке.

Пунктом 35 Порядку визначено, що результати ревізії оформляються актом. Виявлені допущені об'єктом контролю порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції органу державного фінансового контролю, фіксуються в констатуючій частині акта ревізії з обов'язковим посиланням на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які порушено, та зазначенням винних у їх допущенні осіб.

Як вбачається з матеріалів справи ревізією було встановлено порушення відповідачем п. 2,3 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для підтримки у безпечному стані енергоблоків та обєкта «Укриття» і здійснення заходів щодо підготовки та зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС. Внаслідок вказаного порушення було профінансовано підприємством видатки на платні послуги - виплату заробітної плати з нарахуванням, яка була включена до вартості платних послуг, на загальну суму 755085,68 грн., чим завдано збитків державному бюджету на вказану суму.

Суд зазначає, що механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Підтримка у безпечному стані енергоблоків та об'єкта "Укриття" та заходи щодо підготовки до зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС врегульовано Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для підтримки у безпечному стані енергоблоків та об'єкта "Укриття" і здійснення заходів щодо підготовки до зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2011 № 234).

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що бюджетні кошти використовуються з метою продовження здійснення заходів, розпочатих відповідно до Загальнодержавної програми зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення обєкта Укриття на екологічно безпечну систему.

Бюджетні кошти спрямовуються, зокрема, на виконання плану заходів щодо підготовки до зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення обєкта Укриття на екологічно безпечну систему на відповідний рік згідно з додатком, який у свою чергу, визначає найменування заходу та орієнтовного обсягу фінансування у грошовому виразі.

Судом встановлено, що план використання бюджетних коштів на 2014 рік (а також довідки про зміни до цього плану) відповідно до Інструкції про складання і виконання розпису Державного бюджету було затверджено директором ДП «УЗФО Чорнобильської АЕС», погоджено розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми Державним агентством України з управління зоною відчуження, зареєстровано та взято на облік в управлінні Державної екологічної служби України.

При цьому, суд звертає увагу, що нормами чинного законодавства та зазначеним планом використання бюджетних коштів на 2014 рік не встановлено вимог до кількісного показника штатної чисельності працівників підприємства. В той час як частиною 3 статті 64 Господарського кодексу передбачено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Отже, з наведеного вбачається, що порушити вимоги п. 2,3 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для підтримки у безпечному стані енергоблоків та обєкта «Укриття» і здійснення заходів щодо підготовки та зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС можливо лише шляхом нецільового використання бюджетних коштів, що встановлені відповідним планом їх використання.

Проте, як було встановлено судом та вбачається зі змісту Акта перевірки ревізією цільового використання бюджетних коштів порушень не встановлено. Отримані кошти використані згідно первинних бухгалтерських документів за цільовим призначенням згідно планів використання бюджетних коштів та річних програм робіт.

Разом з цим, твердження позивача про те, що фонд оплати праці з нарахуваннями на неї закладений до калькуляції є обґрунтованим чисельністю працівників не ґрунтуються на вимогах законодавства та жодним чином не підтверджуються суб'єктом владних повноважень.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що доводи контролюючого органу, що підприємством було завдано збитків державі у звязку з тим, що планова середньооблікова чисельність включена до розрахунку видатків на 2014 рік була на 2 одиниці вищою ніж передбачено штатним розписом за рахунок бюджетних коштів є безпідставними та необґрунтованими, оскільки, визначальним критерієм в даному випадку є саме доцільність використання передбачених програмою коштів, зокрема, поточних видатків на оплату праці.

Крім того, як вбачається з наявних у справі доказів, ревізією встановлено, що до розрахунку потреби в бюджетних коштах відповідачем було включено та профінансовано витрати на заробітну плату персоналу і іншого, який був задіяний при наданні платних послуг, заробітна плата яких була включена до калькуляції вартості послуг та оплачена замовником.

Так, контролюючим органом зазначено, що при наданні послуг із санітарно-гігієнічного обслуговування по 3-х санітарно-гігієнічних перепускниках («Семиходи», « 1430 місць», «ЗСР») до калькуляції вартості підприємства було включено витрати на оплату праці дезактиваторників та інших працівників, які їх обслуговують.

Зокрема, нарахування та виплата заробітної плати за рахунок власних надходжень протягом усього охопленого контролем періоду по санітарно-гігієнічному обслуговуванню здійснювалось лише 2-м дезактиваторникам II розряду групи - з санітарного обслуговування санперепускника «Семиходи», в той час як відповідно до штатних розписів за 2014-2016 роки штатна чисельність групи з дезактивації приміщень зони суворого режиму складала 14 одиниць з санітарного обслуговування санпропускника «Семиходи».

В ході судового розгляду справи, представники відповідача пояснили суду, що відповідно до регламенту проведення дезактивації в приміщеннях санпропускників адміністративно-господарського цеху (8Е-АГЦ) калькуляції розраховуються в залежності від загальних обсягів обслуговування площі по кожному санперепускнику окремо.

При цьому, у штатному розписі ДП УЗФО ЧАЕС в складі адміністративно - господарського цеху є групи по обслуговуванню санперепускників з певною кількістю персоналу, закріпленою для виконання відповідного виду робіт. Разом з цим, на підприємстві відсутнє розділення обслуговування персоналу по секціях, а саме: обслуговування персоналу підприємств, які фінансуються за рахунок бюджетних коштів та персоналу сторонніх організацій. Таким чином, при формуванні планової калькуляції на послуги, по обслуговуванню одного місця в санперепускнику ввійшли всі витрати, що стосуються фонду оплати праці конкретної групи персоналу, який обслуговує даний санперепускник.

Крім того, наголошували, що всі працівники підприємства працюють за одним графіком змінності, та обслуговують виключно усю територію «Санперепускника», яка містить шафи для переодягання як персоналу, який обслуговується за державні кошти, так і персоналу, який обслуговується за рахунок коштів від господарської діяльності. При виселенні із таких шаф одного персоналу, туди може бути заселений інший, в залежності від потреб на зазначену дату. На території «Санперепускника» містяться санвузли, умивальники, душові, які також використовуються усім персоналом разом, а розподіл їх за категоріями користувачів є неможливим. Процес обслуговування здійснюється комплексно, на всій території «Санперепускника» та включає в себе: дезактивацію підлоги, дезактивацію стін, дезактивацію шаф для переодягання, обслуговування санвузлів, унітазів, умивальників, душових і т.д.

Представники позивача під час розгляду справи зазначених тверджень позивача не спростували.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що відповідач не має реальної можливості розділити по джерелам фінансування загальну площу обслуговування в санперепускниках. При цьому, калькуляція встановлює фактичну суму витрат на обслуговування однієї фізичної особи, яка буде користуватися такими послугами.

Разом з цим, суд звертає увагу, що калькуляції на які посилається позивач, розроблені та затверджені підприємством виключно у цілях визначення ціни при укладення господарських договорів зі сторонніми організаціями і жодним чином не враховуються та не використовуються при розрахунках потреб у бюджетних коштах, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено використання складових калькуляції при складанні розрахунку потреби в бюджетних коштах на оплату праці.

Крім того, на підставі інформації розміщеної на офіційному сайті Державної аудиторської служби України «Про методику перевірки правильності формування собівартості продукції (товарів, послуг) та дослідження впливу виявлених порушень на результати фінансово - господарської діяльності» судом встановлено, що для оцінки розміру заробітної плати застосовується показник фонду оплати праці, куди включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені у грошовому виразі) за відпрацьований та невідпрацьований час який підлягає оплаті або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих витрат».

За наведених обставин доводи контролюючого органу про наявність порушень п. 2,3 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для підтримки у безпечному стані енергоблоків та обєкта «Укриття» і здійснення заходів щодо підготовки та зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та відповідно спричинення збитків державі є безпідставними, та такими що не ґрунтуються на вимогах законодавства.

У свою чергу, судом встановлено, що розрахунки потреби в бюджетних коштах було здійснено відповідачем в залежності від обсягів робіт, які необхідні для виконання, а виключно усі профінансовані кошти витрачені на заробітну плату персоналу, який виконує роботи за бюджетною програмою.

В ході судового розгляду справи позивачем не надано суду доказів і не доведено у встановленому порядку, які конкретно вимоги законодавства було порушено відповідачем зазначеними в акті ревізії діями, які у свою чергу призвели до завдання збитків державі.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з цим, позивачем як субєктом владних повноважень не надано належних та допустимих доказів які б свідчили про порушення підприємством вимог законодавства та завдання збитків державному бюджету, а також не спростовано доводів відповідача, у зв'язку з чим, не доведено суду обґрунтованості позовних вимог.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70-72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 13 листопада 2017 р.