Справа № 752/21705/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Мєзєнцев Є.І., Пилипенко О.Є.

Секретар судового засідання: Хаврат О.О.

За участі:

Позивача: ОСОБА_2;

Третьої особи: Поліщук П.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 29.11.17р. у справі №752/21705/17 за позовом ОСОБА_2 до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту Патрульної поліції у м. Києві Мордач Миколи Івановича, третя особа: Департамент Патрульної поліції у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання протиправними дій інспектора УПП в м. Києві ДПП рядового поліції Мордач М.І. щодо складання постанови серії БР №867650 від 13.10.17р. про адміністративне правопорушення; визнання протиправною та скасування постанови серії БР №867650 від 13.10.17р.; закриття провадження у справі.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.11.17р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Апелянт вважає, що Відповідачем порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, не складено протоколу, та справу розглянуто не уповноваженою на те особою.

Апелянт підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник третьої особи - заперечив вимоги апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Позивача, заслухавши учасників провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

13.10.17р. Відповідачем прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою Позивача притягнуто до відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 510 грн. на підставі ч. 3 ст. 122 КУпАП за порушення п. 17.1 ПДР.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем доведено належними доказами вчинення Позивачем адміністративного правопорушення; розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався у межах та у спосіб визначеної законом процедури.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

З оскаржуваної постанови убачається, що 13.10.17р. о 10 год. 28 хв. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Peugeot 308 н.з. НОМЕР_1 на пр. Валерія Лобановського, 10 у м. Києві здійснив рух по смузі для руху маршрутних транспортних засобів позначеній дорожнім знаком 5.8, чим порушив вимоги п.17.1 ПДР.

Пунктом 17.1 ПДР передбачено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до статті 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, з відеозапису, який був досліджений судом, з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що Позивач не заперечує та не спростовує факт вчинення ним адмінправопорушення.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, притягнення Позивача до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (17х30) є правомірним.

За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.3 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення, без попереднього складання протоколу, відповідає вимогам закону.

Така постанова містить посаду, найменування підрозділу внутрішніх справ, прізвище посадової особи, яка виносила постанову, опис складу вчиненого адмінправопорушення, підписана Позивачем без зауважень щодо її змісту, складу адмінправопорушення та без зауважень щодо непред'явлення посвідчення посадовою особою. Отже, відсутні підстави для висновку про порушення Відповідачем процедури притягнення до відповідльності.

Судом вірно також відмовлено і в частині вимог Позивача про закриття провадження у справі, з огляду на те, що відповідно до статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною 3 статті 122 КУпАП, розглядають органи Національної поліції, а не суд. У свою чергу, місцевому загальному суду як адміністративному підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Підстави для закриття провадження у адміністративній справі, визначені статтею 157 КАС України (в редакції чинній до 15.12.17р.) є вичерпні і не поширюються на адмінсправи, які розглядав суб'єкт владних повноважень.

Викладеним спростовуються доводи апеляційної скарги Позивача.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 29.11.17р. у справі №752/21705/17 - залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 29.11.17р. у справі №752/21705/17 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Мєзєнцев Є.І.

Пилипенко О.Є.

Повний текс постанови складений 30.01.18