Справа № 809/1624/17
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2018 р. справа № 809/1624/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Главача І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Савченко Н.В.,

представника позивача - Липчук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 44 000,00 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

27.11.2017 Головне управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 44 000,00 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення податкового обов'язку встановленого підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, статтями 33, 49 Податкового кодексу України не сплатила штрафні (фінансові) санкції в розмірі 44 000,00 гривень, застосовані згідно податкового повідомлення-рішення від 06.11.2015 за № за порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних та тютюнових виробів", статті 221 Податкового кодексу України.

Ухвалою суду від 28.11.2017 відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві. Просила позов повністю задовольнити.

Відповідач у судове засідання, призначене на 08.12.2017 о 13:00 год., не з'явилася згідно поданої суду заяви просила розгляд справи відкласти.

В подальшому відповідач у судові засідання не являлася з невідомих суду причин, хоча про дату час та місце судового розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Частиною 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, чинного на час розгляду даної адміністративної справи, встановлено, що у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, справу вирішено за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вислухавши позивача, дослідивши докази, суд робить висновок, що даний адміністративний позов підставний та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач 10.04.2012 зареєстрована як фізична особа підприємець що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебуває на податковому обліку в Косівському відділенні Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, як платник податків та зборів (а.с.7).

Відповідачем обрано вид господарської діяльності - роздрібна торгівля, яку здійснював у магазині "Зефір", що розташований за адресою: Івано-Франківська область, м. Коломия, вул. Гетьманська, 9.

У судовому засіданні з'ясовано, що 19.10.2015 посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на підставі наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №404 від 15.10.2015 та направлень №437 і №438 від 19.10.2015 проведено фактичну перевірку господарської одиниці - магазину "Зефір", що розташований за адресою: Івано-Франківська область, м. Коломия, вул. Гетьманська, 9, та належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2, за результатами якої складено акт за № 107/09-19-21-11/1/НОМЕР_1 від 23.10.2015.

У даному акті від 23.10.2015 зафіксовано порушення відповідачем вимог статей 15, 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", внаслідок здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявної ліцензії, та факт реалізації тютюнових виробів за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлені виробниками таких виробів (реалізовано одну пачку сигарет "Честерфільд" синій по ціні 20,50 гривень, ціна виробника - 19,50 гривень), чим порушено вимоги статті 221 Податкового кодексу України (а.с.8-10).

На підставі вищевказаного акту про результати фактичної перевірки від 23.10.2015, ДПІ у Косівському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та згідно статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних та тютюнових виробів" винесено податкове повідомлення-рішення № від 06.11.2015, згідно якого до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 44 000,00 гривень (а.с.12).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом з'ясовано, що відповідач, не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням за № від 06.11.2015, оскаржив його у судовому порядку.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 у справі №809/4314/15, яка набрала законної сили 25.01.2016, відмовлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 у задоволенні поданого нею позову до Державної податкової інспекції в Косівському районі Головного Управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № від 06.11.2015 (а.с.32-33).

Відповідно частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення № від 06.11.2015 винесено ДПІ у Косівському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області правомірно, застосовані згідно даного податкового повідомлення-рішення до відповідача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 44 000,00 гривень є узгодженими та підлягали сплаті фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 у строк, встановлений абзацом 2 пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

Статтею 36 Податкового кодексу України визначено суть податкового обов'язку, згідно положень якої податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1).

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України вручено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 податкову вимогу за №1-23 від 20.01.2016 на загальну суму 44 037,73 гривень, з яких 44 000,00 гривень штрафні (фінансові) санкції (а.с.11).

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Таким чином, 44 000,00 гривень штрафних (фінансових) санкцій утворюють податковий борг відповідача, який ним не сплачено.

Згідно із пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.2. даної статті Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків вимоги.

Пунктом 87.11 статті 87 цього Кодексу орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено, та підлягає стягненню з відповідача в дохід державного бюджету в розмірі 44 000,00 гривень.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, 78620, АДРЕСА_1), та за рахунок готівки, що їй належить, в дохід державного бюджету податковий борг в розмірі 44 000 (сорок чотири тисячі) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач - Головне управління ДФС в Івано-Франківській області (76018, вул.Незалежності, буд. 20, код ЄДРПОУ - 39394463).

Відповідач - фізична особа-підприємць ОСОБА_2 (78620, АДРЕСА_1, код - НОМЕР_1).

Суддя Главач І.А.

Рішення складене в повному обсязі 30 січня 2018 р..