Справа № 817/1412/17
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2018 року м. Рівне №817/1412/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Хоменко Андрія Петрович, Хромая Тетяна Борисівна,

відповідача: представник Шеремета Валентина Олександрівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Управління поліції охорони в Рівненській області
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Управління поліції охорони в Рівненській області (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просило суд скасувати рішення № від 13.09.2017, № від 13.09.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску - прийняті безпідставно, оскільки будь-яка недоплата зі сторони Управління поліції охорони в Рівненській області - відсутня. Більше того, за результатами звірки з відповідачем встановлено відсутність недоїмки за всіма видами податків, а лише наявна переплата по єдиному внеску станом на 01.07.2017 на суму 195 135,36грн. В судовому засіданні представники позивача також зазначили, що Управлінням поліції охорони в Рівненській області проводились всі необхідні оплати єдиного внеску вчасно, однак помилково перераховано 02.11.2016 суму єдиного внеску у розмірі 144007,91грн. на інший розрахунковий рахунок одержувача. Таким чином, на думку позивача, розмір штрафних санкцій визначений неправомірно, а тому просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача подав письмове заперечення проти позову від 06.11.2017 та, зокрема, зазначив, що рішення № від 13.09.2017, № від 13.09.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску - є такими, що прийняті на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства. Крім того, зазначив, що згідно з інформаційних даних, контролюючим органом встановлено порушення позивачем законодавчо встановлених строків сплати єдиного внеску. Відповідачем також підтверджено факт помилкового перерахування єдиного внеску на інший розрахунковий рахунок одержувача. Водночас, з підстав наведених в запереченнях на позовну заяву, Головне управління ДФС у Рівненській області зазначило, що даний позов є необґрунтований, та такий, що не підлягає до задоволення. А тому, у судовому засіданні представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що поданий позов необхідно задовольнити частково, з огляду на наступне.

Згідно із аналізу відкритих інтегрованих карток позивача встановлено, що єдиний внесок по рахунку №1716 за листопад 2015 року по терміну сплати 21.12.2015 фактично сплачено 22.12.2015, за грудень 2015 року по терміну сплати 20.01.2016 фактично сплачено 21.01.2016.

В результаті встановленого порушення, на підставі ч.10 ст. 25 Закону України від 08.07.2010 №2464, 13.09.2017 заступник начальника Головного управління ДФС у Рівненській області прийняв рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та вирішив застосувати штраф у розмірі 1144,36грн. за період з 22.12.2015 по 21.01.2016, та нарахувати пеню у розмірі 5,73грн. (далі - рішення № від 13.09.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені)(а.с.28).

Згідно із аналізу відкритих інтегрованих карток позивача встановлено, що єдиний внесок по рахунку №1716 за жовтень 2016 року по терміну сплати 21.11.2016 фактично сплачено 05.12.2016, за листопад 2016 року по терміну сплати 20.12.2016 фактично сплачено 29.12.2016, за грудень 2016 року по терміну сплати 20.01.2017 фактично сплачено 07.02.2017, за січень 2017 року по терміну сплати 20.02.2017 фактично сплачено 03.03.2017, за лютий 2017 року по терміну сплати 20.03.2017 фактично сплачено 05.04.2017, за березень 2017 року по терміну сплати 20.04.2017 фактично сплачено 04.05.2017, за квітень 2017 року по терміну сплати 22.05.2017 фактично сплачено 02.06.2017, за травень 2017 року по терміну сплати 20.06.2017 фактично сплачено 05.07.2017.

В результаті встановленого порушення, на підставі ч.10 ст. 25 Закону України від 08.07.2010 №2464, 13.09.2017 заступник начальника Головного управління ДФС у Рівненській області прийняв рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та вирішив застосувати штраф у розмірі 51 689,62грн. за період з 22.11.2016 по 24.07.2017, та нарахувати пеню у розмірі 2273,88грн. (далі - рішення № від 13.09.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені)(а.с.29).

Вказані рішення надіслані на адресу позивача 15.09.2017, та вручені 18.09.2017, відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення(а.с.31).

Вважаючи протиправними рішення № та № від 13.09.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені - позивач звернувся із захистом до суду.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464 (далі - Закон України від 08.07.2010 № 2464).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України від 08.07.2010 № 2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (п.1 ч.1 ст.4 цього Закону).

Згідно з п.1, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 №2464, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 ст.8 Закону України від 08.07.2010 №2464 передбачено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 9 вказаного Закону встановлений порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй (п. 8 ст. 9).

Днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (п. п. 1 п. 10 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 №2464).

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (п. 11 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 №2464).

Частиною 12 ст.9 цього Закону встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст.1 Закону України від 08.07.2010 №2464, недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.13 Закону України від 08.07.2010 №2464, органи доходів і зборів мають право застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами (ч.1 ст. 25 Закону України від 08.07.2010 №2464).

Так, у ч. 10 ст.25 цього Закону визначено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

У відповідності до п.2 ч.11 ст. 25 Закону України від 08.07.2010 №2464, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску (ч. 14 ст. 25 Закону України від 08.07.2010 №2464).

Пунктом 1 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953, передбачено, що за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди (пп.2 п.1 розділу VII Інструкції ).

Так, судом встановлено, що Управління поліції охорони в Рівненській області є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розумінні Закону України від 08.07.2010 № 2464.

З аналізу вищенаведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що підставою для прийняття рішення про нарахування штрафних санкцій є встановлення факту, на підставі даних інформаційної системи, несвоєчасної сплату платником єдиного внеску.

Згідно з інформаційних даних, контролюючим органом встановлено, що позивачем з порушенням законодавчо встановлених строків здійснено сплату єдиного внеску.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, за жовтень 2016 року позивачем сплачені суми єдиного внеску 02.11.2016 у розмірі 144 007,91грн. платіжним дорученнями №1598 від 02.11.2016 на розрахунковий рахунок №1716 (на грошове забезпечення атестованих працівників), одержувач ДПІ у м. Рівному, замість рахунку №1716 (на заробітну плату вільнонайманих працівників), одержувач ДПІ у м. Рівному.

Тобто, в даному випадку платником Управлінням поліції охорони в Рівненській області допущено помилку(а.с.240).

На думку суду, допущення платником помилки в частині зазначення іншого бюджетного рахунку у платіжному дорученні зі сплати єдиного внеску не є правовою підставою для висновку про несплату чи несвоєчасну сплату такого зобов'язання та, як наслідок, для застосування штрафних (фінансових) санкцій, за умови фактичної сплати суми та її надходження до бюджету.

Судом встановлено, та підтверджено долученими доказами по справі, фактичну сплату суми єдиного внеску у розмірі 144 007,91грн. та її надходження до бюджету.

Також, контролюючим органом не заперечується факт своєчасності сплати зобов'язання за первинним перерахуванням коштів.

Більше того, долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями підтверджується факт своєчасності та в повному розмірі сплати єдиного внеску за періоди з листопада 2016 року по липень 2017 року(а.с.66-245).

А тому, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № від 13.09.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким застосовано штраф у розмірі 51 689,62грн., та нараховано пеню у розмірі 2273,88грн. - підлягає скасуванню.

Що стосується рішення № від 13.09.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, то суду необхідно зазначити наступне.

Згідно даних інформаційної системи, та розрахунку штрафних санкцій, судом встановлено несвоєчасну сплату платником єдиного внеску, а саме: за листопад 2015 року по терміну сплати 21.12.2015 фактично сплачено 22.12.2015, за грудень 2015 року по терміну сплати 20.01.2016 фактично сплачено 21.01.2016, тобто за період з 22.12.2015 по 21.01.2016.

З огляду на це, на підставі Закону України від 08.07.2010 № 2464 контролюючим органом прийнято рішення № від 13.09.2017 про застосування штрафу у розмірі 1144,36грн., та нарахування пені у розмірі 5,73грн.

Доказів щодо неправомірності спірного рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені - позивачем до позову, а також представниками позивача у судовому засіданні - не подано.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що рішення заступника начальника Головного управління ДФС у Рівненській області № від 13.09.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску - є такими, що прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначений Законом України від 08.07.2010 №2464 та Інструкцією.

Відтак, підстави для його скасування - у суду відсутні.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень частково обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач частково довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

При зазначених обставинах, вимоги позивача частково обґрунтовані.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє часткове підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи вищенаведене, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області, судові витрати на суму 1566,61грн., сплачені згідно із платіжного доручення від 21.09.2017 №4499.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДФС у Рівненській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 13.09.2017.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Управління поліції охорони в Рівненській області (, вул. Степана Бандери, 58, м. Рівне, Рівненської області, 33023) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул. Відінська, 12, м. Рівне, Рівненської області, 33023) судові витрати на суму 1566 (одна тисяча п'ятсот шістдесят шість) грн. 61 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 29 січня 2018 року.

Суддя Зозуля Д.П.