Справа № 812/1415/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

25.01.2018 Київ К/9901/4049/18 812/1415/17
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі №812/1415/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Луганський окружний адміністративний суд ухвалою від 24.10.2017 повернув позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17.11.2017 залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 24.10.2017 без руху.

Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12.12.2017 повернув ОСОБА_1 апеляційну скаргу на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 24.10.2017.

ОСОБА_1 звернувся 10.01.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017.

Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

До касаційної скарги не додано документу про сплату судового збору.

У касаційній скарзі позивач вказує на те, що у нього відсутній обов'язок зі сплати судового збору у порядку, встановленому Законом України «Про судовий збір».

В обґрунтування вказаної позиції позивач посилається на те, що судовий збір не входить до переліку обов'язкових платежів і зборів, встановлених статтею 67 Конституції України. Крім того, посилається на те, що Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI є нечинним, оскільки був підписаний особою, у якої відсутні повноваження на вчинення таких дій.

Вказана позиція позивача є необґрунтованою, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

У відповідності до пункту 7 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 7 частини 5 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов'язані виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України однією з вимог до форми і змісту касаційної скарги визначено долучення документу про сплату судового збору.

Враховуючи викладене, надання суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору є одним із процесуальних обов'язків для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень.

На момент звернення до суду касаційної інстанції Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є чинним.

Підстави для визнання Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI таким, що не підлягає застосуванню, відсутні.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду, ставка судового збору встановлена у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Отже, судовий збір, який необхідно сплатити при поданні касаційної скарги, становить 1762грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897. Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві. Код банку отримувача (МФО): 820019. Рахунок отримувача: 0007. Код класифікації доходів бюджету: 22030102. Призначення платежу: «;101;________ код клієнта за ЄДРПОУ; судовий збір за позовом _________ у справі №_________, Верховний Суд».

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого скаржник має усунути вказані недоліки та надати суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору за подання касаційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі №812/1415/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги у десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Направити скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М.Шипуліна