Справа № 808/777/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року о/об 15 год. 09 хв.Справа № 808/777/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Новікової Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОТОС ТРЕЙД» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі довіреності б/н від 18.09.2017 року)

відповідача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності №1401/08-01-10-03 від 13.12.2017 року)

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОТОС ТРЕЙД» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі по тексту відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 12 грудня 2016 року № НОМЕР_1 в частині зменшення суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток на 1 914 634 грн., а податкові повідомлення-рішення від 12 грудня 2016 року № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, якими ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» збільшено суму грошових зобовязань з податку на прибуток, податку на додану вартість, нараховані штрафні санкції та зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість визнати протиправними та скасувати повністю.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 30 червень 2016 року за результатами якої складено ОСОБА_3 перевірки від 07 грудня 2016 року № 116/08-01-14-01-12/ 34789812. Під час перевірки відповідачем встановлено порушення пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 14.1.36 пункту 14.1. статті 14, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), п. 5 П(С)БО 11, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290. Вказав, що висновки ОСОБА_3 перевірки відповідача є незаконними, не обґрунтованими та такими, що мають характер суб'єктивних припущень, а отже податкові повідомлення-рішення від 12.12.2016 № НОМЕР_1 (в частині 1 914 634 грн.), № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 винесені відповідачем в порушення вимог ПК України.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, у яких вказав, що під час проведення перевірки встановлені порушення норм Податкового кодексу України, які полягають у не підтвердженні факту придбання обладнання та ідентифікованих товарів в розумінні вимог ПК України, реалізації косметичної продукції за цінами нижче ціни придбання таких товарів у 2015 році, І півріччі 2016 року. Вказує, що позивачем отриманий актив у вигляді товару невідомого походження, що вважається безоплатно отриманим, отримання продукції за ціною 0,01-0,12 грн. як рекламних зразків підтвердити не можливо, отже позивачем безпідставно здійснено нарахування амортизації на безоплатно отримані основні засоби, не відображено у бухгалтерському обліку операції з безоплатного отримання товарів, занижено податкові зобовязання з податку на прибуток та ПДВ.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити у задовленні позовних вимог у повному обсязі.

27 березня 2017 року провадження у справі відкрито та призначено попереднє судове засідання на 19 квітня 2017 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2017 року провадження у справі зупинено до 20 червня 2017 року.

20 червня 2017 року провадження у справі поновлено, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року провадження у справі зупинено до 25 липня 2017 року.

25 липня 2017 року провадження у справі поновлено, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 липня 2017 року провадження у справі зупинено до 20 вересня 2017 року.

20 вересня 2017 року провадження у справі поновлено, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року провадження у справі зупинено до 19 жовтня 2017 року.

19 жовтня 2017 року провадження у справі поновлено, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року провадження у справі зупинено до 06 листопада 2017 року.

06 листопада 2017 року провадження у справі поновлено, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року провадження у справі зупинено до 05 грудня 2017 року.

05 грудня 2017 року провадження у справі поновлено, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року провадження у справі зупинено до 16 січня 2018 року.

16 січня 2018 року провадження у справі поновлено, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 16 січня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

На підставі пункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1 статті 77 ПК України, начальником відділу перевірок інших галузей економіки та головними державними інспекторами-ревізорами управління аудиту ГУ ДФС у Запорізькій області було проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2016 року, за результатами якої складено акт від 07 листопада 2016 року № 102/08-01-14-01-12/34789812.

Користуючись правами, наданими підпунктом 86.7 статті 86 ПК України, ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» подало заперечення до вказаного акту 07 листопада 2016 року № 102/08-01-14-01-12/34789812.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.5 пункту 78.1. статті 78 ПК України начальником відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Запорізькій області була проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» з питань, що викладені у запереченнях (вх. № 7999/10 від 18.11.2016) на акт планової виїзної перевірки від 07 листопада 2016 року № 102/08-01-14-01-12/34789812 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2016 року, за результатами якої складений акт від 07 грудня 2016 року № 102/08-01-14-01-12/34789812.

ОСОБА_3 перевірки встановлено порушення вимог:

- пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, пункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України та п.5 П(С)БО 11, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290, що призвело до завищення відємного значення обєкту оподаткування податком на прибуток за півріччя 2016 року у сумі 3 996 594 грн.; заниження позитивного значення обєкту оподаткування податком на прибуток у сумі за півріччя 2016 року у сумі 351 430 грн.; заниження податку на прибуток (позитивне значення) за півріччя 2016 року у сумі 63 257 грн.;

- підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість до сплати (рядок 25) у період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року у сумі 44 395 грн.; завищення відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 24) у періоді з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року у сумі 153 836 грн.; заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.18.1) (сплата до державного бюджету) у період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року у сумі 789 522 грн.; завищення суми відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) у періоді з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року у сумі 15 923 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки 12 грудня 2016 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 (форма «П»), яким зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3 996 594 грн.; № НОМЕР_2 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 63 257 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 31 628,5 грн.;

- № НОМЕР_3 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на 833 917 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 416 958,5 грн.; № НОМЕР_4 (форма «В4»), яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 15 923 грн.

Не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛОТОС ТРЕЙД» оскаржило їх у адміністративному порядку.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 23 лютого 2017 року № 3763/6/99-99-11-01-01-25 «Про результати розгляду скарги» податкові повідомлення-рішення від 12.12.2016 № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 залишено без змін, а скаргу ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» - без задоволення, у звязку із чим ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» звернулось до суду з адміністративним позовом.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представників сторін всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає податкові повідомлення-рішення, необґрунтованим, та такими, що підлягають скасуванню, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України), який набрав законної сили 01 січня 2011 року.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з підпунктом 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 ПК України, обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Пунктом 135.1 статті 153 ПК України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу. Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК України, фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті.

Нормами пункту 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Згідно п. 44.2 ст. 44 ПК України, для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно пункту 188.1 статті 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг (пункт 198.3 статті 198 ПК України).

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Нормами пункту 201.1 статті 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до підпунктів 21-24 Наказу Мінфіну України від 31 грудня 2015 року № 1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної. Розрахунок коригування складається особами, визначеними відповідно до пункту 1 цього Порядку. Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком. У розрахунку коригування вказуються дата та номер податкової накладної, до якої вносяться зміни. У клітинках номера податкової накладної, що не заповнюються, нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються. У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані. Не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера. Розрахунок коригування, складений постачальником (продавцем) товарів (послуг) до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника (продавця) або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику (продавцю), для чого постачальник (продавець) надсилає складений розрахунок коригування отримувачу (покупцю). З цією метою постачальник (продавець) складає у загальному порядку розрахунок коригування, у верхній лівій частині якого робить відповідну помітку "X", та надсилає його отримувачу (покупцю). Накладання електронних цифрових підписів посадових осіб постачальника (продавця) та отримувача (покупця) на такий розрахунок коригування здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Розрахунки коригування, складені платником податку до податкових накладних, що складені до 01 лютого 2015 року, а також розрахунки коригування до податкових накладних, які не видаються отримувачу (покупцю) - платнику податку (за наявності законодавчих підстав для складання таких розрахунків коригування), підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником (продавцем). Зазначене не поширюється на розрахунки коригування, що передбачають зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику (зменшення податкового зобовязання постачальника та податкового кредиту отримувача), складені після 01 липня 2015 року до податкових накладних, складених до 01 липня 2015 року на отримувача (покупця), - платнику податку, які підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) товарів/послуг. Розрахунок коригування, що складається до податкової накладної, яка була складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента, місце постачання яких розташоване на митній території України, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) таких послуг. Реєстрація розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником (продавцем) та отримувачем (покупцем) здійснюється на суму податку, обчислену за формулою, зазначеною у пункті 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України або обчислену відповідно до пункту 200-1.9 статті 200-1 Податкового кодексу України. У разі здійснення коригування сум податкових зобовязань за операціями з постачання товарів/послуг у графі 4.1 розрахунку коригування вказується код таких товарів згідно з УКТ ЗЕД або у графі 4.3 - код таких послуг згідно з ДКПП.

З аналізу наведених норм вбачається, що у підприємства є право на включення до податкового кредиту сплачених сум ПДВ іншому платнику податку за умови проведення реальної господарської операції (право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання товарів чи послуг) та наявності первинних документів, які підтверджують її проведення. Тобто, податковий кредит у платників податків виникають внаслідок здійснення реальної операції, а податкова накладна складається для її документального підтвердження. Податкова накладна сама по собі, без здійснення операції, не дає право на податковий кредит. За змістом наведених норм закону, право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять придбання товарів/послуг, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають його цілям господарської діяльності, підтвердження обліковими, розрахунковими документами, та наявність податкової накладної.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХІV) визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно статті 1 Закону № 996-ХІV, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. За змістом частин 1 та 2 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Суд оглянувши матеріали справи встановив, що 16 лютого 2016 року між ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» у якості Постачальника та ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» у якості Покупця був укладений договір про постачання товару №2602/16. В матеріалах справи наявні документи, що підтверджують виконання умов договору №2602/16 від 16 лютого 2016 року, а саме наявні копії видаткових накладних № 1726 від 17 лютого 2016 року, № 1727 від 17 лютого 2016 року, № 1932 від 19 лютого 2016 року, № 1933 від 19 лютого 2016 року, № 2239 від 22 лютого 2016 року, № 2240 від 22 лютого 2016 року, за якими на користь ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» було поставлене торгове обладнання вартістю 758 749, 64 грн. з ПДВ, копії декларацій з податку на додану вартість з розшифровкою податкових зобовязань в розрізі контрагентів.

Згідно пункту 4.1. вказаного договору, транспортування торгового обладнання було здійснено транспортом та за рахунок постачальника, про що складено товарно-транспорті накладні. ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» здійснено повний розрахунок за придбане обладнання у сумі 758 749, 64 грн. з ПДВ, копії платіжних доручень знаходяться у матеріалах справи. Операції з придбання обладнання відображені у бухгалтерському обліку позивача, суму ПДВ 126 458, 27 грн. включено до податкового кредиту у відповідних податкових періодах. ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» здійснено розрахунок амортизації на придбані основні засоби за півріччя 2016 року у сумі 56 203, 67 грн. та відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК України на вказану суму зменшено фінансовий результат до оподаткування.

Стосовно господарських взаємовідносин ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» з ТОВ «Промторг Інвест» судом встановлено наступне.

11 травня 2016 року між ТОВ «Промторг Інвест» у якості Продавця та ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» у якості Покупця був укладений договір купівлі-продажу №6-16.

В матеріалах справи наявні документи, що підтверджують виконання умов договору №6-16 від 11 травня 2016 року, а саме наявні копії видаткових накладних № 0537 від 16 травня 2016 року, № 0543 від 25 травня 2016 року, № 0561 від 26 травня 2016 року, № 0562 від 27 травня 2016 року, № 0566 від 30 травня 2016 року, № 0569 від 31 травня 2016 року, за якими на користь ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» було поставлено побутову хімію та косметику на загальну суму 2 209 859, 67 грн. з ПДВ, копії декларацій з податку на додану вартість з розшифровкою податкових зобовязань в розрізі контрагентів.

Згідно пункту 4.2. вказаного договору, поставка товару в магазин покупця була здійснена продавцем за наступною адресою: магазин № 1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, 2, про що складено товарно-транспорті накладні.

ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» здійснено повний розрахунок за придбані товари у сумі 2 209 859, 67 грн. з ПДВ, копії платіжних доручень знаходяться у матеріалах справи.

Операції з придбання товарів відображені у бухгалтерському обліку позивача, суму ПДВ 441 971, 94 грн. включено до податкового кредиту у відповідних податкових періодах. Витрати по вказаному контрагенту включено до складу витрат податкових декларацій з податку на прибуток за відповідні податкові періоди згідно бухгалтерської проводки: Дт 902 «Собівартість реалізованих товарів» Кт 28 «Товари на складі» - товари придбані у постачальників.

Також судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_5 у якості продавця та ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» у якості покупця був укладений договір поставки товару №445 від 20 червня 2008 року, на виконання умов договору в адресу ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» було поставлено манікюрно-педикюрне приладдя на загальну суму 1 337 988, 00 грн. з ПДВ, що підтверджується копіями видаткових накладних та податкових накладних, які містяться у матеріалах справи.

ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» здійснено повний розрахунок за придбане обладнання у сумі 1 337 988, 00 грн. з ПДВ, копії платіжних доручень знаходяться у матеріалах справи. Операції з придбання обладнання відображені у бухгалтерському обліку позивача, суму ПДВ 222 998, 00 грн. включено до податкового кредиту у відповідних податкових періодах. З метою виправлення помилок, допущених при складанні та реєстрації податкових накладних по взаємовідносинах з ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» (щодо зазначення коду УКТЗЕД), ФОП ОСОБА_5 були подані розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до усіх раніше виписаних на адресу позивача податкових накладних, копії вказаних коригувань наявні у матеріалах справи.

Також у акті перевірки відповідач встановив завищення відємного значення обєкту оподаткування податком на прибуток за 2015 рік у сумі 2 081 960 грн., яке відповідно до пояснень позивача відбулось за рахунок включення до складу витрат податкових декларацій відсотків за валютним кредитом. У цій частині позивач із податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_5 від 12 грудня 2016 року погодився та надав суму відповідну заяву про зміну предмету позову у цій частині. Тобто ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» погоджується із зменшенням суми відємного значення обєктом оподаткування податком на прибуток на суму 2 081 960 грн.

Отже, суд приходить висновку, що наявність первинних документів є достатньою підставою для відображення вказаних вище операцій в бухгалтерському обліку позивача, а оскільки дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку, висновок відповідача щодо незаконності проведеного розрахунку амортизації на придбані у ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» основні засоби за півріччя 2016 року у сумі 56 203, 67 грн., зменшення на вказану суму фінансового результату до оподаткування, а також щодо незаконності включення до складу витрат податкових декларацій з податку на прибуток за відповідні податкові періоди суми 2 209 859, 67 грн., яка сплачена за придбані у ТОВ «Промторг Інвест» товари є необґрунтованим, що зумовлює відсутність підстав для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій. Також суд зауважує, що єдиною підставою для віднесення сум сплаченого в ціні товару ПДВ до податкового кредиту є належним чином оформлена податкова накладна.

Як свідчать матеріали справи, зауважень до податкових накладних, у тому числі до розрахунків коригувань до податкових накладних по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_6В, у контролюючого органу не було. Доводи відповідача про те, що ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» отриманий актив у вигляді товару невідомого походження, який вважається безоплатно отриманим та який у бухгалтерському обліку товариства необхідно відобразити як безоплатно отриманий є необгрунтованим та нормативно не підтвердженим.

Щодо зазначених в акті перевірки порушень підпункту 14.1.36 статті 14 та підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, суд вказує, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Таким чином, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати витрати, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статусу первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, валові витрати. При цьому, неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обовязкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

З аналізу вказаних правових норм та обставин справи суд приходить до висновку, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу витрат та податкового кредиту відповідних сум є: придбання ним послуг (товару) з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування вартості придбаних послуг (товару) у звязку з таким придбанням. Позивачем надано докази, що отримані від ТОВ «Вітекс ОСОБА_4», ТОВ «Промторг Інвест» та ФОП ОСОБА_5 основні засоби та товари були використані в межах його господарської діяльності, доведено економічну доцільність їх отримання.

У акті перевірки відповідач вказує, що власник автомобіля НОМЕР_6 ОСОБА_7, яким здійснювалось транспортування обладнання та водій ОСОБА_8 не працювали на ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» та на ТОВ «Промторг Інвест», відповідно до ЄРПН товариства не придбавали транспортних послуг від сторонніх організацій, згідно інформації з бази даних ДРФО ДПА України ОСОБА_8 ніяких доходів не отримував.

Проте вказані доводи відповідача жодним чином не спростовують реальності здійснення господарських операцій ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» з ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» та ТОВ «Промторг Інвест», які оформлені первинними документами, оскільки є припущеннями, які ґрунтуються виключно на аналізі податкової інформації.

ТТН є єдиним для всіх учасників транспортного процесу юридичним документом, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку. Відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, товарно-транспортна накладна складається вантажовідправником й після прийняття вантажу водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.

Оскільки ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» не є ані вантажовідправником, ані перевізником, не складає товарно-транспортні накладні, тому позивач позбавлений можливості впливати на їх заповнення третіми особами, та відповідно, не може нести відповідальність за деякі дефекти у заповненні такого документу.

Також є необґрунтованим та нормативно не підтвердженим твердження відповідача про те, що маючи прямі контракти з дистрибютором ТОВ «Проктер енд ОСОБА_9 Трейдінг Україна» на отримання товару, у ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» не було ділової мети в отриманні ідентичних товарів від ТОВ «Промторг Інвест».

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.231. пункті 14.1 статті 14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Відповідач вказує, що в ході проведення перевірки здійснено порівняльний аналіз цін на продукцію, отриману від ДП «Савсервіс Столиця» та продукцію, зазначену в документах, наданих до перевірки від ТОВ «Промторг Інвест» та встановлена їх повна ідентичність.

За визначенням, наведеним у статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже кожен субєкт господарювання є вільним у виборі контрагента, тим більше, що у даному випадку ціна придбаного ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» товару є ідентичною у обох продавців, тому тут не може і мови йти про відсутність економічної причини, оскільки ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» не придбавало товари у ТОВ «Промторг Інвест» по завищеним цінам. Крім цього, жодна норма чинного законодавства не вимагає від платників податків співпрацювати виключно з виробниками товарів чи їх дистрибюторами.

В акті перевірки відповідача також є посилання на матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000474 від 07 серпня 2015 року за фактом фіктивного підприємництва шляхом створення (придбання) групою осіб ряду субєктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 205 КК України.

Щодо посилань на вказане кримінальне провадження, то суд, оглянувши матеріали справи, зазначає, що відповідачем не надано доказів про наявність кримінального провадження № 0000474 від 07 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 205 КК України.

Крім того, зазначене провадження стосується кримінального правопорушення, вчиненого невстановленими особами, за яким не складалося повідомлення про підозру, та безпосередньо не стосується ані прямих контрагентів позивача, ані його самого.

Не надано доказів підробки документів або складання фіктивних документів на підтвердження здійснених позивачем господарських операцій. Отже, відповідачем не надано доказів неможливості здійснення реальних операцій між позивачем та його прямими контрагентами.

Виходячи з вище вказаних норм закону суд на твердження відповідача зазначає, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб'єктами права. Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88. Документи, які надані позивачем, суд вважає достатніми та такими, що підтверджують факт придбання товару у контрагентів. За таких обставин підстави для не включення сум ПДВ по таких податкових накладних до складу податкового кредиту позивача відсутні.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обовязковим для правозастосування органами правосуддя.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 22 січня 2009 року у справі «Булвес» АД проти Болгарії (заява №3991/03) визначено, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Отже ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» було вірно визначено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток, а тому податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12 грудня 2016 року у частині суми завищення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 914 634 грн. та податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 12 грудня 2016 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 63 257, 00 грн. та визначено штрафні (фінансові) санкції у сумі 31 628, 5 грн. є протиправними та підлягають скасуванню. Також позивачем вірно включено до складу податкового кредиту суми ПДВ 126 458, 27 грн., 441 971, 94 грн. та 222 998, 00 грн. по господарським операціям з ТОВ «Вітекс ОСОБА_4», ТОВ «Промторг Інвест» та ФОП ОСОБА_5 відповідно, а тому податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 12.12.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на 833 917, 00 грн. та визначено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 416 958, 5 грн. та податкове повідомлення-рішення від 12 грудня 2016 року № НОМЕР_4 від 12 грудня 2016 року, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість в сумі 15 923, 00 грн. також є протиправними та підлягають скасуванню.

Що стосується твердження відповідача про реалізацію ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» товарів за ціною нижче ціни придбання, що призвело до заниження суми податкових зобовязань з ПДВ, судом встановлено наступне.

02 січня 2014 року між ФОП ОСОБА_10 у якості продавця та ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» у якості покупця був укладений договір № 1-14/А, на виконання якого за видатковою накладною № 43 від 24 грудня 2014 ркоу отримано товар Ariel «Рідка капсула для прання» за ціною 0,01 грн. на загальну суму 113, 6 грн.

Також за ОСОБА_3 приймання-передачі рекламних зразків від 01 вересня 2015 року ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» отримано зразки рекламної продукції DURU Natures Treasures Оливкова олія мило 25 гр. у кількості 3280 шт. для розповсюдження у магазинах «Лотос» з метою привернення уваги потенційних споживачів до товарів під торговою маркою DURU.

02 січня 2014 року між ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» у якості покупця та ФОП ОСОБА_11 у якості покупця укладений договір, на виконання якого за видатковою накладною № 61 від 11 грудня 2014 року отримано товар блиск для губ BELORDESIGN SPA Collection у кількості 407 шт. за ціною 0, 01 грн. та туш для вій BELORDESIGN Smart Girl у кількості 83 шт. за ціною 0,01 грн.

19 січня 2008 року між ТОВ ВКФ «ЕЛТА» у якості продавця та ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» у якості покупця укладений договір № 129, на виконання якого на адресу позивача за видатковою накладною № 12276 від 16 грудня 2017 року був поставлений товар - пральний порошок ТМ Ушастий у кількості 400 шт., 56, 19 грн. за одиницю загальною вартістю 22 476, 00 грн.

У матеріалах справи наявна копія розпорядження директора ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» від 28 лютого 2015 року (далі мовою оригіналу) «О проведении акции. Купи подгузники ТМ Libero и получи стиральный порошок Ушастый нянь 2, 4 кг. В подарок».

У розпорядженні вказано, що дистрибютором ТМ Libero є УА ТОВ «Євромікс». У розпорядженні викладено механізм акції, згідно якого коли покупець приносить на касу будь-яку упаковку підгузків Libero comfort 3, 4, 5, 6 або Up&Go4, 5, 6,7, порошок Ушастий нянь необхідно пробити окремим чеком за 0, 01 грн. Також у матеріалах справи наявний ОСОБА_3 надання послуг № 820 від 26 лютого 2015 року, згідно якого УА ТОВ «Євромікс» (Замовник) отримано від ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» (Виконавець) маркетингові послуги за Договором № 1-8/13 про надання маркетингових послуг від 01.08.2013, вартість яких складає 22 560, 00 грн. Додатком № 1 до Договору № 1-8/13 про надання маркетингових послуг від 01 серпня 2013 року визначено види маркетингових послуг, які надаються Виконавцем, зокрема послуги зі стимулювання збуту продукції.

Також на сторінках 55, 57 ОСОБА_3 перевірки викладено висновки щодо перевищення ціни придбання над ціною продажу щодо продукції (найменування, кількість, код товару) та вказано про не підтвердження факту отримання даної продукції як рекламних зразків та ненаданням посадовими особами підтверджуючих документів. За висновком контролюючого органу загальна сума заниження податкових зобовязань з ПДВ при реалізації косметичної продукції за цінами нижче ціни придбання таких товарів та здійснення операцій з умовного продажу щодо недостачі по реєстраторам розрахункових операцій та компенсації послуг звязку складає 58 411, 00 грн.

З урахуванням встановлених судом обставин, твердження відповідача про те, що позивачем за ціною 0, 01 грн. здійснювався продаж товару, придбаного у ДП «Савсервіс Столиця» за договором поставки №ЗПС від 02 вересня 2013 року, у ФОП ОСОБА_11 за договором від 02 січня 2014 року №2-14/А та у ТОВ «ТД ІМПЕРІЯ РА» за договором № 01/12/108 від 01 грудня 2008 року є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.

У судовому засіданні судом оглянуто надані представником позивача зразки продукції, яка реалізовувалась за 0, 01 грн., зокрема Ariel «Рідка капсула для прання» та DURU Natures Treasures Оливкова олія мило. На обох зразках продукції міститься напис: «Не для продажу», «Безкоштовний зразок. Не для продажу». Продукція не ідентифікується із придбаною у ДП «Савсервіс Столиця» (Ariel ОСОБА_9 СМ3 Рідк. три капсули в одиниці товару, у зразку не для продажу одна капсула), у ФОП ОСОБА_11 (мило вагою 90 г. у безкоштовному зразку вага мила 25г.), у ТОВ «ТД ІМПЕРІЯ РА» (вага блиску у безкоштовному зразку лише 4г). Вартість прального порошку ТМ Ушастий, який приймав участь у акції (продаж за 0, 01 грн.), відшкодована дистрибютором ТМ Libero є УА ТОВ «Євромікс» у межах Договору № 1-8/13 про надання маркетингових послуг від 01 серпня 2013 року.

Висновки відповідача про продаж за ціною нижче ціни придбання продукції, перелік якої наведений на сторінках 55, 57 ОСОБА_3 перевірки, про здійснення операцій з умовного продажу щодо недостачі по реєстраторам розрахункових операцій та компенсації послуг звязку необґрунтовані та документально не підтверджені.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у звязку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 12 грудня 2016 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, якими донараховано податкові зобов'язання ТОВ ЛОТОС ТРЕЙД зі сплати податку на прибуток, податку на додану вартість, а також застосовано штрафні санкції.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЛОТОС ТРЕЙД за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 80374,17 (вісімдисят тисяч триста сімдисят чотири) гривні 17 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений статті 255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений статтею 295 КАС України.

Рішення складено у повному обсязі 26 січня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов