Справа № 461/6684/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/11900/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції на постанову Галицького районного суду м. Львова від 06 листопада 2017 року (суддя Стрельбицький В.В., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

28 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову БР №749727 від 21.09.2017 року в справі про адміністративне правопорушення та закрити справу за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постановою від 06 листопада 2017 року Галицький районний суд м. Львова позов задовольнив частково.

Постанову серії БР №749727 від 21.09.2017 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - скасував.

В решті позовних вимог відмовив.

Стягнув з Управління патрульної поліції України в м. Львові за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави 320 (триста двадцять) 00 грн. судового збору.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що з оскаржуваною постановою не погоджується в частині стягнення судового збору з управління в розмірі 320 грн.

Так, за подання до суду адміністративного позову по скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у; порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що законодавець жодним чином не зазначив про те, що судовий збір повинен покладатися на відповідача у разі задоволення позовних вимог позивача щодо оскарження постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення, однак Верховний Суд України, аналізуючи судову практику у постанові від 13 грудня 2016 року у справі №306/306/17/16-а прийшов до висновку про те, що як позивач так і відповідач - субєкт владних повноважень звільняються від сплати судового збору за подання апеляційних/касаційних скарг на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині стягнення з управління судового збору.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові лейтенанта поліції ОСОБА_2, серії БР №749727 від 21.09.2017 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень. Згідно вказаної постанови, 21.09.2017 року близько 08 годин 54 хвилин позивач - ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ, на перехресті вулиць Кульпарківська- Копистинського у м. Львові, здійснив рух на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 е Правил дорожнього руху України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем з метою уникнення екстреного гальмування було завершено рух на жовтий сигнал світлофора, та при цьому не було спричинено небезпеки для дорожнього руху. Наведені факти не були прийняті до уваги інспектором Управління патрульної поліції у м. Львові, внаслідок чого позивача було неправомірно притягнуто до відповідальності.

При цьому, суд першої інстанції постановив стягнути з Управління патрульної поліції України в м. Львові за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави 320 грн. судового збору.

Такі висновки суду першої інстанції щодо стягнення судового збору, на думку апеляційного суду, не відповідають нормам матеріального і процесуального права та є помилковими.

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 4 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

У випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач вправі оскаржити його в апеляційному порядку. Однаковою мірою це стосується й відповідача у спірних правовідносинах, оскільки він як рівноправна сторона в адміністративній справі також має право на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення.

Правила розподілу судових витрат визначено ст. 94 КАС України. Відповідно до ч.1 даної статті, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час судового розгляду встановлено, що матеріали справи не містять доказів понесення позивачем судових витрат .

При цьому, можливості стягнення з субєкту владних повноважень судового збору на користь державного бюджету у випадку задоволення позову фізичної особи, яка звільнена від сплати судового збору ні КАС України, ні Законом України «Про судовий збір» не передбачено.

Відтак колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача судовий збір на користь держави.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, через що постанова суду підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача судового збору, з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 229, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 06 листопада 2017 року у справі № 461/6684/17 в частині стягнення з Управління патрульної поліції у м. Львові на користь держави судового збору скасувати.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_3