Справа № 806/3489/17
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

806/3489/17

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року м. Житомир справа № 806/3489/17

категорія 10.2.4

встановив:

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вказана заборгованість утворилась за період з серпня 2015 року по лютий 2017 року та липень-грудень 2017 року та вказані витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", мають бути відшкодовані згідно з вимогами п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Однак вказана заборгованість непогашена, тому підлягає стягненню в примусовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином. Відзив на позов до суду не надіслав.

Суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі положень ч.9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до п. 1 ст. 2, п.1 ст.4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100 % розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Приписами п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", п.6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, передбачено, що відшкодуванню вказаними платниками збору підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій, а підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пп. 6.4, пп. 6.7 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду № 21-1 від 19.12.2003 року зі змінами та доповненнями).

Вказані розрахунки направлялися відповідачу (а.с.6-9, 10 зворотній бік, 11, 12 -13 зворотній бік).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 205, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа