Справа № 456/69/16-а
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/7911/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2016 року про залишення позовної заяви без руху за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Стрию та Стрийському районі Львівської області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, у якому просив визнати право вважати, що 15.07.2015 є днем звернення за призначенням пенсії за вислугу років та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області (далі - УПФУ) зареєструвати його заяву від 15.07.2015 про призначення йому пенсії за вислугу років в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію та видати йому розписку із зазначенням дати прийняття цієї заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.01.2016 позовну заяву залишено без руху та надано п'ятиденний строк виправити недоліки з дня отримання копії цієї ухвали але не довше ніж до 07.03.2016.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що вказана ухвала є незаконною та прийнята з порушенням норм процесуального права, оскільки йому несвоєчасно було направлено її копію. Крім того, недоліки, на які посилається суд в ухвалі про залишення без руху не відповідають вимогам ст. 106 КАС України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тому просить скасувати ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.01.2016, а справу направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п.1 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала про залишення апеляційної скарги без руху скасуванню, виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи, 12.01.2016 ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеною позовною заявою.

Ухвалою від 15.01.2016 позовну заяву було залишено без руху та надано п'ятиденний строк для виправлення недоліків з дня отримання копії цієї ухвали але не довше ніж до 15.02.2016.

Вказана ухвала від 15.01.2016 була надіслана супровідним листом №224/16 від 15.01.2016. Докази отримання її позивачем в матеріалах справи відсутні.

Ухвалою від 15.01.2016 суддя залишає позовну заяву без руху та надає п'ятиденний строк для виправлення недоліків з дня отримання копії цієї ухвали але не довше ніж до 07.03.2016.

Вказана ухвала від 15.01.2016 надіслана супровідним листом №456/69/16а/1702 від 24.02.2016 та отримана ОСОБА_1 02.03.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором за № 566.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вказав своє прізвище без дати народження та ідентифікаційного номера, також не долучив копії паспорта громадянина України, що позбавляє можливість суду відкрити провадження у справі та призначити її до слухання. Крім того, для захисту порушеного права позивач повинен вказати, які саме права його порушені, долучити докази та підставність своїх вимог у письмовому вигляді для справедливого та об'єктивного вирішення даного спору (ст.2 КАС України), також позивачу необхідно належно завірити всі докази до позову або надати їх оригінали. Долучити інші необхідні докази для можливого вирішення даного спору в межах строків передбачених законом.

Проте, колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та нормам процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.108 КАС України (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної ухвали), суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно ст.106 КАС України (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної ухвали) в позовній заяві зазначаються : 1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; 4) зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо; 6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів (ч.2 ст.106 КАС України) (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної ухвали).

До позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати (ч.3 ст.106 КАС України) (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної ухвали).

В контексті вищевикладених процесуальних норм КАС України та наявних у матеріалах справи документів, колегія суддів вважає, що подана ОСОБА_1 позовна заява відповідає вимогам, що передбачені ст.106 КАС України (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної ухвали). На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, ОСОБА_1 долучив до позовної заяви наявні у нього докази, що відповідає зокрема вимогам ч.2 ст.106 КАС України.

Згідно п.3 ч.1 ст.107 КАС України (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної ухвали), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст.107 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.69 КАС України (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної ухвали), докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Варто також врахувати, що згідно ч.3 ст.71 КАС України (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної ухвали), якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суд може збирати докази з власної ініціативи (ч.5 ст.71 КАС України) (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної ухвали).

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів (ч.6 ст.71 КАС України) (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної ухвали).

Як наслідок, враховуючи те, що ОСОБА_1 при поданні позовної заяви було дотримано вимоги щодо форми і змісту адміністративного позову згідно ст.105 КАС України (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної ухвали) та вимоги до позовної заяви згідно ст.106 КАС України (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної ухвали), суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку щодо невиконання позивачем вимог ст.ст.105-106 КАС України.

Крім того, колегія суддів також звертає увагу на те, що право на звернення до суду є конституційним правом кожної особи, яке є непорушним та гарантується державою, і відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України у редакції, чинній на теперішній час, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналогічна правова норма була закріплена у ч. 1 ст. 6 КАС України в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду з адміністративним позовом у цій справі та ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до обмеження права позивача на судовий захист, регламентованого ст. 55 Конституції України та ст.5 КАС України, і, як наслідок, до неправильного вирішення питання про відкриття провадження у справі.

При цьому, колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішення від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції», в якому Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.01.2016 скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2016 року про залишення позовної заяви без руху по справі № 345/2953/16-а скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді Я. С. Попко
Р. П. Сеник
Повний текст постанови складено 26.01.2018.