Справа № 817/1997/17
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2018 року м. Рівне №817/1997/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Хиночі" про стягнення боргу по пільговим пенсіям,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Володимирецького об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення на його користь заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період жовтень грудень 2017 року в сумі 20006,12грн. з відповідача Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Хиночі".

Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача відзив на позовну заяву суду не надав, у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до п.2 ч.3 124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), за відсутності в особи офіційної електронної адреси судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), курєром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 4 статті 124 КАС України визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як слідує з даних витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.12.2017 за №, сформованого на запит суду, відповідач зареєстрований за адресою: 34313, Рівненська обл., Володимирецький р-н, с. Хиночі. Аналогічна адреса відповідача зазначена позивачем у позовній заяві.

За вказаною адресою судом надсилалася рекомендованою кореспонденцією судова повістка про виклик відповідача до суду 31 січня 2018 року на 15:50год. Однак до суду повернувся конверт з відміткою у поштовому повідомленні "за зазначеною адресою не проживає".

Згідно з п.4 ч.1 ст.127 КАС України, часом вручення повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За правилами ч.11 ст.126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З огляду на вказане, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до частин 1, 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкоди для розгляду справи, передбаченні статтею 205 КАС України, відсутні, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов належить задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач є платником страхових внесків, збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та є страхувальником в розумінні Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі ОСОБА_1 №1058).

Пункт 1 ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, для юридичних осіб, незалежно від форми власності, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, до обєкту оподаткування відносить фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058.

Вимогами пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058 встановлено, що після 01.01.2004 року зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, який діяв до набрання чинності цим Законом.

До 01 січня 2004 року діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, відповідно до якого бюджетні, громадські, інші установи й організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи відшкодовують Пенсійному фонду 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівниками пенсійного віку (п.6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 січня 2004 р. за №64/8663 (далі Інструкція №21-1)).

За даними позивача для працівників (громадян), які працювали на підприємстві відповідача призначена і виплачується пільгова пенсія.

Відповідно до п.6.1. Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах:

для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах:

20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році;

30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році;

40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році;

50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році;

60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році;

70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році;

80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році;

90 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2011 році;

100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Дотримуючись вимог п.6.4 Інструкції №21-2, позивачем на адресу відповідача надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період жовтень грудень 2017 року.

Станом на день розгляду справи в суді за відповідачем рахується заборгованість по оплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на суму 20006,12грн.

За даними обліку позивача за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в сумі 20006,12грн., в т.ч.: по пенсіонеру ОСОБА_1 4359,53грн.; по пенсіонеру ОСОБА_2 4377,82грн.; по пенсіонеру ОСОБА_3 4285,61грн.; по пенсіонеру ОСОБА_4 4228,95грн.; по пенсіонеру ОСОБА_5 2754,21грн.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року у позивача витребовувалися докази дійсного понесення фактичних витрат у невідшкодованій сумі.

Так, 21 грудня 2017 року на підтвердження дійсного понесення витрат позивач подав до суду довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії громадянами ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Разом з тим, доказів дійсного понесення фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_5 в сумі 2754,21грн. позивач не надав, а тому у суду відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Докази сплати заборгованості по витратах на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідач суду не надав.

За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 205, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Хиночі" (34313, Рівненська обл., Володимирецький р-н, с. Хиночі, ) на користь Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (34300, Рівненська обл., Володимирецький р-н, смт. Володимирець, вул. Соборна, 28, ) заборгованість по витратах на виплату та доставку пільгових пенсій за період жовтень грудень 2017 року в сумі 17251,91грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 31 січня 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.