Справа № 428/332/18
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/332/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_1) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до інспектора взводу № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (місцезнаходження: Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця Штейгерська, будинок 8) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 493691 від 09 січня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора інспектора взводу № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 серії АР № 493691 від 09 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до постанови, він 09 січня 2018 року о 13-40 год. в м. Сєвєродонецьку по пр. Хіміків, 25, керував транспортним засобом марки ЗАЗ DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п. 8.4 (в) Правил дорожнього руху України. Позивач вважає, що постанова є незаконною та складена з порушенням вимог, оскільки не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а також посадова особа, яка винесла зазначену постанову, при розгляді справи допустила істотні порушення процесуальних прав позивача. Тому вказану постанову він просить скасувати, а також просить повернути йому кошти в сумі 255 грн. 00 коп., які він сплатив в рахунок сплати штрафу.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та додатково пояснив, що той знак, вимоги якого він порушив, розташований таким чином, що його погано видно водієві з автомобілю. Він дійсно не помітив цей знак. Вважає, що інспектор могла би відібрати від нього письмові пояснення та обмежитися усним зауваженням.

Відповідач в судове засідання не зявилася, проте надала до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначила, що постанова серії АР № 493691 від 09 січня 2018 року складена у відповідності до вимог діючого законодавства України, підстав для її скасування немає. Також у відзиві просила розглядати справу без її участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

09 січня 2018 року інспектором взводу № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 в м. Сєвєродонецьку Луганської області по проспекту Хіміків, 25, було винесено постанову серії АР № 493691 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 255 грн. 00 коп. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_1 09 січня 2018 року о 13-40 год. в м. Сєвєродонецьку по пр. Хіміків, 25, керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п. 8.4 (в) Правил дорожнього руху України.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до пункту 8.4 (в) розділу 8 «Регулювання дорожнього руху» Правил дорожнього руху, дорожні знаки поділяються на групи: заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно із п. 3.34 підрозділу 3 «Заборонні знаки» розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, знак «Зупинку заборонено» означає, що забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

З наданого відповідачем (інспектором поліції) відеозапису вбачається, що 09 січня 2018 року ОСОБА_1 о 13-40 год. в м. Сєвєродонецьку по проспекту Хіміків в районі будинку № 25 не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п. 8.4 (в) Правил дорожнього руху України. В судовому засіданні позивач визнав, що 09 січня 2018 року він дійсно зупинив свій транспортний засіб в зоні дії вищевказаного знаку.

Посилання позивача на те, що його було позбавлено можливості скористатися своїми правами під час розгляду справи про адміністративне правопорушення є повністю необґрунтованими. З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що позивач не заявляв будь-яких клопотань під час розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення, в той час як інспектор розяснила йому всі його права згідно Конституції України та КУпАП.

Посилання позивача на невідповідність розташування знаку 3.34 «Зупинку заборонено» вимогам Правил дорожнього руху суд також вважає необґрунтованими. Із змісту наданого позивачем відеозапису та фотографій вбачається, що вказаний знак не закритий будь-якими іншими знаками, таблицями, оголошеннями тощо, при цьому знак розташований не вище 6 метрів від проїжджої частини, що відповідає вимогам п. 8.2-1 Правил дорожнього руху. Можливе періодичне (під певним кутом зору) закриття знаку великогабаритними транспортними засобами, які проїжджають або зупиняються поруч, не впливає на відповідність знаку вимогам Правил дорожнього руху, адже таке закриття може бути лише тимчасовим та зумовлено необхідністю розташування знаку не вище 6 метрів від проїжджої частини. Позивачем не доведено, що в момент його зупинки знак був закритий великогабаритними транспортними засобами. Крім того, позивач в судовому засіданні пояснив, що він з 1993 року живе в м. Сєвєродонецьку та має багаторічний водійській стаж (з 1982 року), він неодноразово проїжджав по проспекту Хіміків, який є однією з центральних вулиць міста.

Посилання позивача на те, що відповідач не звільнив його від адміністративної відповідальності, хоча міг би обмежитися усним зауваженням, не можуть впливати на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови. Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Тобто, вказана норма встановлює право, а не на обовязок особи обмежитись усним зауваженням. Таке право в подібних категоріях справ про адміністративне правопорушення реалізується уповноваженою особою або органом за внутрішнім переконанням безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, позивачем не було доведено своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, в той час як відповідачем було надано вичерпні докази на користь винуватості позивача у вчиненні правопорушення. Той факт, що позивач добровільно сплатив штраф за правопорушення, на думку суду, додатково свідчить про усвідомлення позивачем своєї вини у вчиненні правопорушення.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Стосовно позовної вимоги про повернення позивачу коштів в сумі 255 грн. 00 коп., які він сплатив в рахунок сплати штрафу згідно із оскаржуваною постановою, то суд зазначає, що по-перше подібний спосіб захисту прав позивача не належить до вичерпного переліку таких способів, які наведені в ст. 286 КАС України для подібних категорій справ. По-друге, до повноважень суду не належить безпосереднє повернення будь-яких коштів зі сторонніх рахунків, в той час як позивач навіть не вказав на який рахунок він просить повернути ці кошти та кого він просить зобовязати повернути ці кошти.

Отже, у задоволенні вимоги про повернення позивачу коштів в сумі 255 грн. 00 коп. належить відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають розподілу, у справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а постанову інспектора взводу № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 493691 від 09 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін