Справа № 596/2063/17
Суддя: Митражик Е. М.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/2063/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2018 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Кузик М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора СДПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільської області № 2 ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СДПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільської області № 2 ОСОБА_3 та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 815217 від 09.12.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. Вважає дану постанову незаконною, посилається на те, що 9 грудня 2017 року 13 год.30 хв. в м. Теребовля на автостанції інспектором СДПП Теребовлянського ВП ГУ НП в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_3 було винесено постанову №815217 про притягнення його, ОСОБА_4, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу «в розмірі 4.». Відповідно до змісту постанови, позивач керував транспортним засобом на маршруті Копичинці-Тернопіль нібито без ліцензії на перевезення пасажирів. Інспектор поліції не дав йому можливості скористатися його правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор поліції ОСОБА_3 проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на автостанції, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило знання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи.

Крім порушення процедури розгляду адміністративної справи, вважає, що

також відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП: він під час керування транспортним засобом мав копію ліцензії на перевезення пасажирів, а оригінал ліцензії зберігається в конторі ПП «Гусятин авто пасаж», оскільки ліцензія діє на чотири транспортні засоби оскільки оригінал ліцензії знаходиться в конторі ПП «Гусятин авто пасаж». В постанові не вказано розміру штрафу та грошову одиницю, яка стягується.

Представник позивача адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримав позовні вимоги. 22.01.2018 року подав до суду заяву про розгляд справи без нього та без участі позивача ОСОБА_2, просить справу задовольнити та скасувати постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і не повідомив суд про причини своєї неявки.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною третьою ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи без діяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Судом встановлено, що 09.12.2017 року інспектором СДПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільської області № 2 ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 815217 відносно позивача ОСОБА_2 про те, що він «09.12.2017 року о 13:30 год. в м. Теребовля по вул. Князя Василька керував транспортним засобом БАЗ А 079.24 н/з НОМЕР_1 без ліцензії на перевезення пасажирів, чим скоїв правопорушення передбачене частиною 1 ст. 126 КпАП України, відповідно до якої постановлено застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягненя у виді штрафу у розмірі 4.» (а.с.4).Посилання на порушення пунктів ПДР України відсутнє.

Відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановлених законом.

У разі виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі передбаченого ст. 126 КУпАП, посадова особа органу Національної поліції має право розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення передбачено главою 19 КпАП України.

Відповідно до розяснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283 та 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно п.2.4. а ПДР України, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і предявляти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документами для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника -ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Тобто, Законом встановлено перелік документів для перевізника, та конкретний перелік документів для водія.

Із представленої довідки №21/12/2017 від 27.12.2017 року виданої ПП «Гусятин авто пасаж», ОСОБА_2 працює водієм автобуса н/з НОМЕР_1, яке в своїй діяльності використовує зазначений автобус для перевезення пасажирів на підставі Ліцензії серії АЕ №420449 від 21.04.2014 року.

Приватне підприємство «Гусятин авто пасаж» надає послуги з перевезення пасажирів автобусами відповідно до Ліцензії серії АЕ №420449 від 21.04.2014 року, виданої Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті, строк дії якої з 21.01.2014 року і необмежений.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при перевірці наголошував відповідачеві на тому, що в нього є в наявності копія ліцензії, а оригінал зберігається в конторі ПП «Гусятин авто пасаж», де він працює водієм автобуса н/з НОМЕР_1. Для спростування повідомлених ОСОБА_2 обставин та підтвердження вини позивача відповідачем не подано належних і допустимих доказів визначених законом.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України).

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі досліджених доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови про застосування адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідачем не дотримано норм КУпАП, вина особи у вчиненні правопорушень належним чином не доведена, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №815217 від 09.12.2017 року, слід скасувати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 10,11, 241-246, 293, 295 КАС України, ст.ст. 126 ч.1, 245, 247, 251, 254, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серії МС 497353, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2) до інспектора СДПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільської області № 2 ОСОБА_3 (48000, м. Теребовля, вул. Січових Стрільців, 13) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №815217 від 09.12.2017 року, винесену інспектором СДПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільської області № 2 ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду Е.М. Митражик