Справа № 816/1557/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/1557/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бегунца А.О.

суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби геології та надр України на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 31.10.2017, суддя І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 31.10.17 по справі № 816/1557/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мало-Кохнівський кар'єр"

до Державної служби геології та надр України

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мало-Кохнівський кар'єр" (далі - ТОВ "МКК", позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби геології та надр України (далі - Держгеонадра, відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ від 28 серпня 2017 року № 377 та пункт 4 додатку 2 до цього наказу, у частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3272, виданого 30 жовтня 2003 року на Мало-Кохнівське родовище.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є власником спеціального дозволу на користування надрами. 28 серпня 2017 року відповідачем прийнято спірний наказ, яким зупинено дію спеціальних дозволів на користування надрами згідно з переліком, наведеним у додатку 2 до наказу. В додатку 2 до оскаржуваного наказу зазначено, що дію спецдозволу зупинено через порушення ТОВ "МКК" статті 24 Кодексу України про надра. Однак, позивач вважає зазначений наказ (в частині, що стосується ТОВ "МКК") протиправним, безпідставним та необґрунтованим з огляду на те, що ні в самому наказі, ні у додатку до нього не вказано, які саме порушення умов користування надрами вчинено ТОВ "МКК" як надрокористувачем; про наявність будь-яких порушень чинного законодавства Держгеонадра не повідомляла позивача; відповідачем не проводилися ні планові, ні позапланові заходи державного геологічного контролю щодо ТОВ "МКК"; рішення суду щодо зупинення дії спецдозволу стосовно позивача не приймалося.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 року вказаний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби геології та надр України від 28 серпня 2017 року № 377 та пункту 4 додатку 2 до цього наказу, у частині зупинення дії спеціального дозволу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мало-Кохнівський кар'єр" на користування надрами № 3272 від 30 жовтня 2003 року на Мало-Кохнівське родовище.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Також, позивач надав клопотання про здійснення апеляційного розгляду справи без його участі.

Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, які були повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в зв'язку з чим, колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ТОВ "МКК" 30 жовтня 2003 року отримало спеціальний дозвіл № 3272 на користування надрами в Мало-Кохнівському родовищі з метою видобування гранітів, придатних в якості сировини для виробництва щебеню будівельного та каменю бутового.

Держгеонадра наказом від 28 серпня 2017 року № 377 "Про анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень" (з додатками до нього) зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 3272 від 30 жовтня 2003 року, наданого ТОВ "МКК" (пункт 4 додатку 2).

Не погоджуючись з оскаржуваним наказом, ТОВ "МКК" звернулося до суду за даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач виконав свій обов'язок щодо подання до Держгеонадр інформації щодо стану виконання Програми робіт за 2016 рік, в свою чергу у відповідача не було підстави для прийняття спірного наказу в частині, що стосується ТОВ "МКК".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулює Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 (далі - Порядок № 615).

Як свідчать письмові докази, ТОВ "МКК" надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 3272 від 30 жовтня 2003 року з метою видобування гранітів, придатних в якості сировини для виробництва щебеню будівельного та каменю бутового в Мало-Кохнівському родовищі (а.с. 12).

Згідно з пунктом 10 Порядку № 615, невід'ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають: вимоги до ефективності робіт; сучасні технології видобування та переробки корисних копалин; порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій; види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр; підстави для припинення діяльності, пов'язаної з використанням ділянки надр.

Так, на виконання вказаної норми укладено Угоду № 3272 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 23 грудня 2013 року (а.с. 13-15), між Держгеонадра та ТОВ "МКК", яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами № 3272 від 30 жовтня 2003 року.

Відтак, з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами в позивача виникли права та обов'язки користувача надр.

Підпунктом 1 пункту 22 Порядку № 615 визначено, що дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр.

Представником відповідача залучено до матеріалів справи лист від 15 серпня 2017 року № 52, у якому зазначено, що Північним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України проведений аналіз стану виконання надрокористувачами Полтавської, Чернігівської та Сумської областей наказу Держгеонадр від 22 серпня 2013 року № 433. Відповідно до Угоди про умови користування надрами, яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами, надрокористувач зобов'язаний щороку подавати до Держгеонадр інформацію щодо стану виконання Програми робіт за формою згідно з законодавством.

Відповідач по справі стверджував, що ТОВ "МКК" не надано інформації до Держгеонадра щодо стану виконання Програми робіт за 2016 рік, яка є обов'язковим додатком до Угоди про умови користування надрами. Відповідач прийняв оскаржуване рішення, обґрунтовуючи його саме цим фактом.

Відповідно до підпункту 1 пункту 22 Порядку № 615, у зв'язку з порушенням надрокористувачем умов користування надрами, передбачених угодою про умови користування ділянкою надр, Північним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр запропоновано винести питання на розгляд комісії з питань надрокористування про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3272 від 30 жовтня 2003 року.

Як наслідок, наказом від 28 серпня 2017 року № 377 "Про анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень" (з додатками до нього) відповідачем зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 3272 від 30 жовтня 2003 року, наданого ТОВ "МКК" (пункт 4 додатку 2) (а.с. 18-20).

Отже, підставою для прийняття спірного наказу стало ненадання позивачем інформації щодо стану виконання Програми робіт за 2016 рік, яка є обов'язковим додатком до Угоди про умови користування надрами. Такий висновок відповідач обґрунтовував та доводив виключно посилаючись на лист начальника Північного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр №52 від 15.08.2017 року, який містив відповідне повідомлення.

Проте, у ході судового розгляду справи така позиція відповідача повністю спростована наданими доказами.

Пунктом 7.1. Угоди № 3272 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 23 грудня 2013 року визначено, що надрокористувач зобов'язаний щороку подавати до Держгеонадр інформацію щодо стану виконання Програми робіт за формою згідно з законодавством та надавати відповідні пояснення з питань, що входять до компетенції Держгеонадр.

Наказом Державної служби геології та надр України від 22 серпня 2013 року № 433 затверджено форму щорічної звітності щодо стану виконання Програми робіт, та визначено терміни подання - до 31 січня.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "МКК" 10 січня 2017 року подано Звіт за 2016 рік про виконання програми робіт, яка є додатком до Умови користування надрами від 23 грудня 2013 року № 3272 (а.с. 172) безпосередньо до Держгеонадра, що підтверджується списком № 22 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих до ВПЗ Кременчук № 30 (а.с. 173). Даний факт відповідачем у справі не спростовано жодним чином.

Колегія суддів зауважує, що подання Звіту на адресу територіального підрозділу Держгеонадра не передбачено ні Угодою № 3272 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 23 грудня 2013 року, ні нормами чинного законодавства України.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позивач виконав свій обов'язок щодо подання до Держгеонадр інформації щодо стану виконання Програми робіт за 2016 рік, в свою чергу у відповідача не було підстави для прийняття спірного наказу в частині, що стосується ТОВ "МКК".

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Таким чином, оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування, не довів правомірності власних дій, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 року відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 243, 245, 246, 250, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 по справі № 816/1557/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст постанови складено 31.01.2018.