Справа № 31012018
Суддя: Демочко Д. О.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2018 року смт. Мангуш

Суддя Першотравневого районного суду Донецької області Демочко Д.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязати вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Першотравневому районі в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії. В позові зазначила, що вона одержує пенсію за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету. Однак, позивачка отримує пенсію за віком в розмірі нижче прожиткового мінімуму. 09.06.2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про доплату до пенсії до рівня прожиткового мінімуму. Листом № 16/А-01-01-15 від 21.06.2017 року ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Першотравневому районі в Донецькій області відмовило позивачу в доплаті. Позивачка вважає, що відповідач своїми діями порушує її права та діюче законодавство України, яким встановлено, що розмір пенсії не може бути нижче рівня малозабезпеченості. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.05.2017 року складає 1312 грн., тобто її пенсія не повинна бути нижче даної суми. Позивачка просить суд визнати дії відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Першотравневому районі в Донецькій області щодо відмови у сплаті пенсії у розмірі, що є не меншим ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність за період з 31.05.2017 року по 01.10.2017 року неправомірними та зобов'язати відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Першотравневому районі в Донецькій області зробити перерахунок пенсії та сплатити різницю між прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність та фактично виплаченою пенсією за період з 31.05.2017 року по 01.10.2017 року.

Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутностю, наполягала на задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Першотравневому районі в Донецькій області позов не визнав, надав письмові заперечення на адміністративний позов.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.п. 10 п. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з тим, що від сторін надійшли клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, представник відповідача надав заперечення проти позову, в яких висловив свою думку стосовно позовних вимог, суд розглянув справу в письмовому провадження, на підставі наявних по справі доказів згідно з ч. 3 ст.194 КАС України.

Суд, дослідивши наявні письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15.09.2014 року достроково призначено пенсію за віком, відповідно до її заяви, загальний страховий стаж на момент призначення пенсії складав 38 років 07 днів, стаж враховано по 30.11.2012 року, що дало право на призначення дострокової пенсії.

09.06.2017 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії в розмірі, не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, в розмірі 1312 грн.

Листом від 21.06.2017 року відповідач повідомив про відсутність підстави для такого перерахунку.

Підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом є те, що розмір пенсії позивача станом на дату звернення складає 1132,81 грн., що є меншим від прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили дієздатність, визначеного законом.

Статтею 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальна пенсія, це державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність складає: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

За приписами ч.2 ст.7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

При цьому, імперативною нормою, яка підлягає застосуванню до спірних відносин - статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності необхідного страхового стажу не може бути меншим, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений законом.

Відповідно до абз. 1 п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 27 цього Закону зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію, але таке зменшення необхідно здійснювати з урахуванням вимог статті 28 цього Закону.

Згідно з частиною 3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Верховний Суд України в постанові Пленуму «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 р. зазначив, що оскільки Конституція має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 18.07.2006 року по справі «Проніна проти України" та від 12.07.2016 року по справі «Петриченко проти України» констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції. При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначив, що у цих справах заявники звертались до національних судів з вимогою вирішити їх спори щодо пенсії з органами соціального забезпечення. Заявники посилались, зокрема, на положення ст. 46 Конституції України, заявляючи, що їх пенсії не повинні бути нижчими за прожитковий мінімум. Однак національні суди не вчинили жодної спроби проаналізувати позови з цієї точки зору, попри пряме посилання у кожній судовій інстанції. На думку Суду національні суди, цілком ігноруючи цей момент, хоча він був специфічним, доречним та важливим, не виконали свої зобов'язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції.

Враховуючи наведене, а також факт того, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не є стабільним і встановлюється щорічно бюджетним законодавством, а виплата пенсії не підлягає обмеженню строком, суд приходить до висновку, що дії відповідача по виплаті пенсії позивачу в розмірі, який є нижчим ніж встановлено законом, є неправомірними, а отже позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови відповідача у перерахунку та виплаті пенсії на рівні діючого прожиткового мінімуму встановленого законодавством України, а також в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплатити різницю між прожитковим мінімумом, для осіб, які втратили працездатність та виплаченою позивачу пенсією за період з 31 травня 2017 року по 01.10.2017 року підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України ст.ст.2, 6, 9, 77, 90, 194, 241-246, 295 КАС України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області про визнання відмови неправомірною,

зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області ОСОБА_1 здійснити перерахунок та підвищити розмір пенсії до рівня діючого прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області провести перерахунок та виплатити різницю між прожитковим мінімумом, для осіб, які втратили працездатність та виплаченою ОСОБА_1 пенсії за період з 31.05.2017 року по 01.10.2017 року включно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення КАС України» до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.О. Демочко