Справа № 820/6307/17
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"29" січня 2018 р. № 820/6307/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Слобожанське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі 1288,88 грн. на р/р НОМЕР_1 у ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823, .

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Слобожанському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова. Водночас, позивач зазначив, що відповідач, як Фізична особа-підприємець відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та на підставі картки особового рахунку страхувальника виставлено вимогу про сплату боргу № Ф - 331 від 06.07.2011 на суму 1288,80 грн. Станом на час звернення до суду заборгованість у добровільному порядку не сплачена.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу 19.12.2017 року.

25.01.2018 року на адресу суду повернувся конверт з зазначеною ухвалою, з позначкою "за закінченням терміном зберігання", який знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 КАС України встановлено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідач до суду не надав відзив проти позову та необхідних документів або заяву про визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в 2010 році Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснював свою підприємницьку діяльність на основі особливого способу оподаткування (фіксований податок).

Відповідно до п. 2 Закону України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що набрав чинності 17 липня 2010 року, підпункт 4 пункту 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакціях, що діяли на час виникнення правовідносин) встановлено, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадження ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску на кожну особу.

Суд зазначає, що сума, яка була зарахована з фіксованого податку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за квітень 2011 року склала 1008,00 грн., тоді як сума нарахованого до сплати фіксованого внеску становить 2296,80 грн., що підтверджується карткою особового рахунку відповідача.

Сплата страхових внесків здійснювалася у строки, визначені ч. 6 ст.20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме щоквартально, протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу.

В силу частин 4, 6, ст. 18 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахуванням та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" 1058-IV від 09 липня 2003 року страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески до Пенсійного фонду.

На підставі ч. 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" територіальні органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату, після отримання якої страхувальник зобов'язаний протягом десяти робочих днів сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Відповідно до абз. 8 ч. 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Судом встановлено, що позивач надіслав відповідачу вимогу від 06.07.2011 року № Ф-331 на суму 1288,88 грн. про сплату страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Вказана вимога вручена відповідачу 30.07.2011 року шляхом поштового зв'язку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

В адміністративному або судовому порядку відповідач вимогу не оскаржував, отже вона є узгодженою.

Заборгованість на теперішній час залишається несплаченою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Отже, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі 1288,88 грн. на р/р НОМЕР_1 у ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823, .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Кухар М.Д.