Справа № 826/8288/16
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 січня 2018 року № 826/8288/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка»
доДержавної податкової інспекції в Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05.09.2016):

- визнати неправомірними дії органу Державної фіскальної служби України в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо відмови у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року;

- визнати податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2016 року разом із додатками такими, що подані позивачем у день її фактичного отримання відповідачем 19.04.2016.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що надіслана (подана) на адресу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкова декларація з податку на додану вартість за звітний період березень 2016 року містить усі необхідні реквізити, передбачені п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, із зазначенням того, що, зокрема, станом на 01.12.2015, згідно з даними Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходженням ТОВ «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» значилася адреса: 03039, м. Київ, Голосіївський район, проспект Червонозоряний, буд. 199 літера Х, оф. 23, що й було зазначено у вказаній податковій звітності.

Додатково на підтвердження податкової адреси позивачем наданий лист контролюючого органу про відмову у прийнятті податкової звітності, що підтверджує листування останнього з Товариством, як з платником податків.

Таким чином, за твердженням представника позивача, дії відповідача щодо відмови Товариству у прийнятті його податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року є протиправними та безпідставними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.11.2017 адміністративну справу №826/8288/16 прийнято до провадження суддею Скочок Т.О. та призначено судове засідання.

У призначене судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явились та явку своїх представників не забезпечили. При цьому, від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі викладеного, судом ухвалено про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, що діяла на момент вчинення відповідної процесуальної дії.

Розглянувши подані представником позивача матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» 14.04.2016 шляхом надсилання поштою з описом вкладення до цінного листа, що підтверджується копією квитанції наявною у матеріалах справи подано до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2016 року разом з додатками.

У свою чергу, Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві листом від 21.04.2016 за вих. №4616/10/26-50-08-04 повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» про те, що подана вказаним Товариством податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2016 року разом з додатками не вважається податковою звітністю, у зв'язку з недостовірністю на невідповідністю даних, зазначеній в останній.

Вважаючи вказані дії відповідача з неприйняття податкової декларації протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

У розумінні норм абз. 1 п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України (надалі - ПК України у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (п. 46.5 ст. 46 цього Кодексу).

Зокрема, п.п. 48.1 і 48.3 ст. 48 ПК України встановлено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно з п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до п. 48.7 ст. 48 ПК України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених правових норм, перелік підстав для відмови контролюючого органу від прийняття податкової декларації, є вичерпним, а, відтак, неприйняття податкової декларації з інших підстав податковим законодавством не передбачено, а тому забороняється.

Як вбачається зі змісту листа Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 21.04.2016 за вих. №4616/10/26-50-08-04, останній не містить у собі зазначення конкретної законодавчо мотивованої підстави для неприйняття поданої позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року з додатками. Вказаного також не було деталізовано відповідачем під час судового розгляду справи, оскільки останнім заперечень проти заявлених позовних вимог надано суду не було, незважаючи на тривалий розгляд справи.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 14.04.2016, тобто станом на момент подання податкової декларації, місцезнаходження позивача відповідає даним, зазначеним у податковій декларації, а саме: місто Київ, проспект Червонозоряний, 119, літера Х, квартира 23.

З огляду на викладене, не приймати податкову декларацію позивача з податку на додану вартість за березень 2016 року з додатками з підстави невірного зазначення такого реквізиту як «місцезнаходження» спростовується наявними у матеріалах справи доказів. Іншого відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, під час судового розгляду справи не доведено достатніми доказами.

Слід також зазначити, що п.п. 49.3 і 49.4 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

При цьому платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до органу державної податкової служби в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

У разі розірвання контролюючим органом в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів платник податків, договір з яким розірвано, має право до складання нового договору подавати податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами «а» і «б» пункту 49.3 цієї статті.

Прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають (п. 49.8 ст. 49 ПК України).

З урахуванням викладеного, суд звертає увагу, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2017 у справі №826/76/16, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2017, зокрема, визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві з одностороннього припинення договору про визнання електронних документів № 191220141 від 19.12.2014 (реєстраційний номер ).

Отже, між позивачем та відповідачем на момент подачі податкової декларації, а саме: березень 2016 року, був в односторонньому порядку розірваний договір про визнання електронних документів, а тому позивач мав право на подання податкової декларації на додану вартість засобами поштового зв'язку.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом (п. 49.9 ст. 49 Податкового кодексу України).

З урахуванням встановлених судом обставин справи, а саме: необґрунтованість відмови відповідача у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасвуглепереробка» з податку на додану вартість за березень 2016 року з додатками з підстав, викладених у листі від 21.04.2016 за вих. №4616/10/26-50-08-04, суд дійшов до висновку про протиправність дій Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо відмови у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасвуглепереробка» з податку на додану вартість за березень 2016 року.

Як наслідок суд вказує про необхідність визнання податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасвуглепереробка» з податку на додану вартість за березень 2016 року разом із додатками такими, що подані позивачем у день її фактичного отримання відповідачем - 19.04.2016. При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не заперечувалось факту отримання останнім досліджуваної декларації саме 19.04.2016.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 31.05.2016 №15718232, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2756,00 грн.,

Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат у розмірі 2756,00 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо відмови у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасвуглепереробка» з податку на додану вартість за березень 2016 року.

Визнати податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасвуглепереробка» з податку на додану вартість за березень 2016 року разом із додатками такими, що подані позивачем у день її фактичного отримання відповідачем - 19.04.2016.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» (, адреса: 03039, м. Київ, Голосіївський район, проспект Червонозоряний, будинок 199 літера Х, офіс 23) документально підтверджені судові витрати у розмірі 2756,00 грн. (двох тисяч семисот п'ятдесяти шести грн. 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (, адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 23).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок