Справа № 819/1823/17
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 819/1823/17

23 січня 2018 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Павловського Ю.Б.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Прокоп'юк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, 48400, код НОМЕР_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька,1, м. Тернопіль, 46003, ) про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 липня 2017 року о 17 год. 30 хв. розпочато перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 головними державними ревізорами-інспекторами ГУ ДФС ОСОБА_5 та ОСОБА_6 На підставі Акту Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області (далі - ГУ ДФС) винесено податкове повідомлення-рішення від 26 липня 2017 року № про порушення ОСОБА_1 абз.15 ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР та застосування до нього штрафних санкцій в розмірі 17000 грн. Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення від 26 липня 2017 року № незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області в судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у письмовому запереченні проти позову, просить у його задоволенні відмовити повністю.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами приходить до переконання, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

Наказом Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області №1312 від 19 липня 2017 року визначено провести фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2. Фактичну перевірку доручено провести головним державним ревізорам-інспекторам ОСОБА_5 та ОСОБА_6

На підставі вказаного наказу видано відповідне направлення на перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

19 липня 2017 року о 17 год. 30 хв. розпочато перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 головними державними ревізорами- інспекторами ГУ ДФС ОСОБА_5 та ОСОБА_6

20 липня 2017 року ГУ ДФС складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами (далі - Акт).

Зі змісту вказаного Акту вбачається, що перевіркою встановлено в магазині-кафе за адресою АДРЕСА_2, де здійснює свою діяльність ОСОБА_1, факт реалізації тютюнових виробів без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, а саме: 19 липня 2017 року реалізовано одну пачку сигарет "Бонд" синій по ціні 22 грн., чим порушено вимоги ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (далі - Закон № 481/95-ВР).

До Акту додано пояснення та розписку позивача.

На підставі Акту Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області (далі - ГУ ДФС) винесено податкове повідомлення-рішення від 26 липня 2017 року № про порушення ОСОБА_1 абз.15 ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР та застосування до нього штрафних санкцій в розмірі 17000 грн.

Згідно п.п. 20.1.4 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити перевірки і звірки платників податків.

Відповідно до п.п. 75.1.3 ст. 75 Податкового кодексу України фактична перевірка- це перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських, або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом в т.ч. і щодо дотримання норм законодавства про виробництво і обіг підакцизних товарів.

Згідно п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Як вбачається з п. 80.7 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка повинна проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та наявності в тому числі і такої обставини, як - отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливе порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

При проведенні перевірки позивача податковими органами встановлено наступні порушення: вимог ст.15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництво і обіг спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» із змінами та доповненнями та п.1,2 ст. З Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосуванні реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування л послуг» із змінами та доповненнями.

З урахуванням вимог чинного законодавства, контроль за яким віднесено до повноважень фіскальних органів, Головним управлінням ДФС у Тернопільській області на підставі акту перевірки від 20.07.2017 року №4864/40-00/НОМЕР_1 прийнято податкові повідомлення- рішення форми «С» від 26.07.2017 року № у сумі 17000 грн. та від 26.07.2017 року № у сумі 1 грн.

Також, судом встановлено, що під час перевірки в магазині-кафе зберігалося з метою реалізації тютюнові вироби, а саме: 20 пачок сигарет «BOND» BLUE SELECTION (дата зазначена виробником на пачці 28.02.2017 року, ціна вказана виробником на пачці 22,00 грн.) на суму 440,00 грн.

По даному факту Головним управління ДФС у Тернопільській області на підставі ст. 255 КУпАП було направлено матеріали перевірки суб'єкта господарювання ОСОБА_1 до Бучацького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області, щодо вилучення тютюнових виробів (лист від 20.07.2017року №4459/10/19-00-40-00-09/10081).

На лист від 20.07.2017 року №4459/10/19-00-40-00-09/10081 контролюючий орган, отримав відповідь про те, що черговою частиною зареєстровано в журналі єдиного обліку дане повідомлення та вже в ході перевірки на гр. ОСОБА_1 складено АП за час.1 ст. 164 КУпАП, а матеріали перевірки направлено в Бучацький районний суд для прийнятті рішення згідно чинного законодавства.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів визначені Законом України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481 ).

Ч. 12 ст. 15 Закону №481 передбачено: роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до час. 31 ст. 15 Закону №481 у разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб'єкту господарювання ліцензії (за винятком змін, пов'язаних з реорганізацією суб'єкта господарювання), орган, який видав ліцензію, на підставі заяви суб'єкта господарювання протягом трьох робочих днів видає суб'єкту господарювання ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що у разі порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно час. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000 гривень.

Відповідно час. 1,2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Згідно п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Заслухавши представника відповідача в судовому засіданні, суд зазначає, що відповідно до Наказу ГУ ДФС від 19.07.2017 року №1312 «Про проведення фактичної перевірки» та направлень на перевірку від 19.07.2017 року №2079, №2080 контролюючи органом було повністю дотримано вимоги щодо права на проведення перевірки згідно Податкового кодексу України (п.81.1 ст.81), оскільки позивач особисто поставив свій підпис про отримання копії наказу на перевірку від 19.07.2017 року №1312 та розписався у направленнях на перевірку від 19.07.2017 року №2079, №2080 про, те що йому було пред'явлено службові посвідчення та направлення на перевірку.

Позивач в судовому засіданні стверджує, що ревізори спочатку придбали пачку сигар і лише після цього почали перевірку, суд критично оцінює дані поясненя позивача, оскільки судом встановлено, що позивач сам особисто визнав факт реалізації тютюнових виробів без наявності ліцензії (згідно акту перевірки від 20.07.2017 року №4864/40-00/НОМЕР_1, стор. 1, п.2. Описова частина, До перевірки надано: навпроти графи 2. Ліцензія на право здійснення роздрібної чи оптової торгівлі тютюновими виробами - стоять прочерки, тобто ліценції позивач на момент перевірки не мав).

Крім того, доказом того, що ОСОБА_1 продав одну пачку сигарет «BOND» (синій) по ціні 22,00 грн., дата виробника вказана на пачці виробником 28.02.2017 року, ціна вказана на пачці 22,00 грн., яка позначена маркою акцизного податку 20АГМЧ 789797 ТВЗФ 17/1 (виробник ПРАТ «ФІЛІП МОРРІС УКРАЇНИ»), а чеку не видав так що, ліцензія на тютюнові вироби відсутня, свідчать взяті у письмовій формі пояснення ОСОБА_1 від 19.07.2017 року.

Посилання позивача ОСОБА_1 та його представника на те, що вказані пояснення були написані позивачем під тиском представників податкового органу і під їх диктовку не заслуговують на увагу, оскільки з моменту проведення перевірки відповідачем до часу звернення позивача до суду він за захистом своїх прав зприводу неправомірних дій відповідача не звертався.

Судом встановлено, що прийняті податкові повідомлення - рішення від 26.07.2017 року № та №, згідно чинного законодавства були надіслані платнику податків від 27.07.2017 року рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та повернуті за закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до п.42.1 ст.42 ПКУ податкове повідомлення - рішення, податкова вимога або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені в письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представнику (п.42.2 ст.42 ПКУ).

Згідно п.42.4 ст.42 ПКУ у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документи через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається вручений платнику податків у день зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, затверджених наказом ДПАУ від 12.08.2008 рок №534, акт перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення (або їх відсутність) вимог чинного законодавства зазначеними суб'єктами. Акт перевірки складається у двох примірниках. Перший примірник акта перевірки залишається у посадових осіб органу ДПС, другий - у керівника суб'єкта господарювання або особи, що його заміщає, а у разі їх відсутності - у особи, уповноваженої здійснювати розрахункові операції.

Датою акта перевірки є дата підписання акта посадовими особами органу ДПС, що проводили перевірку, та посадовими особами (особами) суб'єкта господарювання.

Датою реєстрації акта перевірки в органі ДПС за місцем здійснення діяльності суб'єкта господарювання є дата його реєстрації (не пізніше наступного робочого дня після його складання) у журналі реєстрації матеріалів перевірки підрозділу контролю за розрахунковими операціями органу ДПС (додаток 2 до Методичних рекомендацій), посадові особи, якого здійснювали перевірку такого суб'єкта.

Отже, суд приходить до висновку, що контролюючим органом було повністю дотримано вимоги законодавства та встановлено під час перевірки факт реалізації тютюнових виробів без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

При цьому позивач ОСОБА_1 сам допустив службових осіб контролюючого органу до проведення перевіроки, згідно з направленнями, надав перевіряючим усі документи, дозволив провести перевірку, а також надав власноручні пояснення у яких погодився із висновками акту перевірки та вчиненими ним порушеннями.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача позивачем не представлено, а судом таких доказів не здобуто, в зв'язку з чим суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо відшкодування позивачу ОСОБА_1 судових витрат суд зазначає, що зі змісту ст. 139 КАС України вбачається, що відшкодування судових витрат позивачу, який не є суб'єктом владних повноважень і в задоволенні позовних вимог якого відмовлено, не передбачено.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, 48400, код НОМЕР_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька,1, м. Тернопіль, 46003, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 26 липня 2017 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 січня 2018 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.