Справа № 804/404/18
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року Справа № 804/404/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретарі судового засіданняБурцевій Я.Е.
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Національна поліція України про визнання протиправними та скасування рішення атестаційної комісії, наказу №369о/с від 11.12.2017р., поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2018р. ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Національна поліція України та просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії № 32 ГУ НП в Дніпропетровській області і наказ відповідача про звільнення зі служби №369 о/с від 11.12.2017р.;

- поновити позивача на службі у поліції та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він проходив службу у органах поліції на посаді слідчого відділення Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції, був звільнений двічі зі служби в поліції та поновлений на посаді за постановами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2017р., від 27.10.2017р. та за результатами проведеного атестування повторно після поновлення на посаді згідно рішення Атестаційної комісії №32 ГУ НП в Дніпропетровській області, відображеному у протоколі №18/6000 від 27.11.2017р., було зроблено висновок про невідповідність позивача займаній посаді, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. На підставі вказаного висновку позивача було звільнено зі служби в поліції через службову невідповідність за наказом №369 о/с від 11.12.2017р. Позивач вважає вищенаведені рішення відповідача протиправними та просить їх скасувати посилаючись на те, що підстави для його повторної атестації, які визначені ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», були відсутні, оскільки позивач був прийнятий на службу у поліції без конкурсу, а за його згодою згідно його рапорту та наказу від 07.11.2015р. № 1о/с; атестаційною комісією не досліджувалось інформації про результати службової діяльності позивача згідно з його функціональними обов'язками; протоколи засідання атестаційної комісії не містять переліку запитань і точних відповідей на них; аудіо чи відеозапис проведення співбесіди не вівся, що унеможливлює чітку фіксацію питань та відповідей до них, які реально ставилися, а відповіді позивача на запитання, вказані у протоколі атестації, не відповідають дійсності; матеріали атестування позивача не доводять професійну непридатність позивача. З огляду на викладене, позивач вважає, що вказані обставини свідчать про протиправність його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, просить його поновити на службі в поліції та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у відповідності до вимог ст. 235 КЗпП України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, в усних поясненнях та у письмових запереченнях на позов просив у задоволенні даного позову відмовити посилаючись на те, що згідно до п.14 Положення про Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, затвердженого наказом голови Національної поліції України від 06.11.2015р. №20, ч.4 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» керівник ГУНП в Дніпропетровській області наділений правом на прийняття відповідного рішення, що є його дискреційними повноваженнями, передбаченими Законом та вказані норми не містять обмежень або особливих умов по прийняттю рішень, а також періоду часу між проведенням атестувань. Таким чином відповідач відповідно до вимог чинного законодавства було прийнято рішення про повторне проведення атестування поліцейських та підпорядкованих підрозділів, які за висновками атестування займаній посаді не відповідають, підлягають звільненню зі служби через службову невідповідність. Атестаційні комісії є колегіальними органами, які уповноважені вивчати матеріали, зібрані на поліцейського та приймати рішення про проведення з поліцейським співбесіди, вживати відповідні організаційні заходи з цього приводу та за результатами атестування приймати одне із рішень, наведених у п. 15 розділу ІУ Інструкції №1465. Свої рішення атестаційні комісії приймають більшістю голосів з певною свободою розсуду, що свідчить про наявність в атестаційних комісій дискреційних повноважень при прийнятті рішень за результатами атестування поліцейських на підставі всебічного розгляду зібраних матеріалів на особу та проведення з ним співбесіди. Також представник відповідача посилається на дискреційні повноваження адміністративних органів, які не повинен підміняти суд, які висловлені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13, Рекомендацій №R (80) комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.05.1980р. на 316-й нараді заступників міністрів, рішень Європейського Суду з прав людини у справах «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» та інші якими передбачено, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Так, на підставі норм Інструкції №1465 позивач пройшов тестування, за результатами якого отримав за тестом на загальні здібності та навички - 24 балів з 60, за тестом на знання законодавчої бази - 34 балів із 60. Після цього позивача було запрошено на співбесіду у ході проведення якої йому ставилися питання щодо знань законодавства України, правових підстав та порядку застосування спеціальних засобів та вогнепальної зброї, змісту окремих наказів МВС України, тощо. Результати проведеної атестації Атестаційною комісією №32 були оформлені протоколом №18/6000 від 27.11.2017р. зі змісту якого видно, що атестаційною комісією було одноголосно прийнято рішення (за -4, проти-0), що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, що відповідає п.п.4 п.15 розділу ІУ Інструкції 1465. Мотивами прийняття такого рішення, що зазначаються членами комісії на підставі п.3 розділу Ш Інструкції, стало, а саме: «Низький рівень підготовки». Отже, представник відповідача вважає, що атестаційна комісія зробила негативний висновок стосовно особи позивача на підставі всебічного розгляду всіх наявних у комісії матеріалів та на підставі аналізу наданих особою відповідей, у зв'язку з чим і прийняла в межах наданих їй повноважень рішення, яке відповідає положенням п.15 розділу ІУ Інструкції. Також представник відповідача зазначає, що у складі атестаційної комісії були відсутні особи, які могли не об'єктивно та упереджено прийняти рішення, так як позивач правом відводів голови та членів комісії не скористався, а тому вважає, що ГУ НП та Атестаційна комісія №32 під час атестування позивача діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством. Також представник відповідача вказує і на те, що саме на виконання вимог п.28 розділу ІУ Інструкції №1465 і було видано оспорюваний наказ про звільнення позивача зі служби в поліції, вказаний висновок атестаційної комісії є обов'язковим для виконання керівником територіального органу поліції.

Третя особа в судове засідання не з'явилися, про дату, ас та місце розгляду справи повідомлені належним чином 16.01.2018р. у відповідності до вимог ст.129 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 27,29).

У відповідності до вимог ч.1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене, належне повідомлення третьої особи про дату, час та місце розгляду справи, строки розгляду справи, встановлені ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника третьої особи за наявними у справі матеріалами.

У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у справі.

ОСОБА_3 проходив службу в органах МВС з 09.08.2004р. по 06.11.2015р., а 07.11.2015р. на підставі наказу ГУ НП в Дніпропетровській області №1 о/с «По особовому складу» був призначений на посаду слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції, присвоївши йому спеціальне звання, капітана поліції, що підтверджується змістом копії трудової книжки позивача та матеріалами справи (а.с.13-14).

Із матеріалів справи видно, що у період з жовтня 2016р. по жовтень 2017р. відносно позивача Атестаційними комісіями №24, №32 було проведено атестування за результатами якого позивача за наказами ГУ НП в Дніпропетровській області було звільнено зі служби в поліції через службову невідповідність за результатами проведених атестувань, проте, за постановами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2017р. та від 24.10.2017р. накази відповідача про звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність були скасовані, а позивач поновлений на посаді, що підтверджується копією відповідного судового рішення (а.с.10-12).

29.06.2017р. начальником ГУНП в Дніпропетровській області Глуховеря В.А. було прийнято наказ №2731 «Про оголошення персонального складу атестаційної комісії №32 ГУ НП в Дніпропетровській області», а також наказ №2732 «Про проведення атестування поліцейських ГУ НП в Дніпропетровській області", список поліцейських оприлюднено на веб-сайті ГУ НП (а.с.37-38).

Згідно інформаційної довідки без номера, без дати ОСОБА_3 за час служби в Національній поліції України: до дисциплінарної відповідальності не притягувався; не заохочувався; підсумкову перевірку за 2017 навальний рік не складав, у зв'язку з тим, що був звільнений (а.с.43).

Відповідно до таблиці за результатами тестування ОСОБА_3 отримав за результатами тесту midot: загальних - 24 балів із 60; професійних - 34 балів із 60; оцінка компетенції - мотивація - 1 із 4; чесність та довіра - 1 із 4; управління змінами - 2 із 4; висновок атестаційної комісії № 32 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с.46).

Згідно до протоколу засідання атестаційної комісії № 32 №18/6000 від 27.11.2017р. членами комісії під час проведення атестування були досліджені наступні документи: послужний список (форма 1); інформаційну довідку; роздрукована Е-декларація; інформація з відкритих джерел (а.с.48).

За висновками вказаного атестування позивача атестаційною комісією № 32 було прийнято рішення, яке оформлене протоколом №18/6000 від 27.11.2017р. про те, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність виходячи з мотивів, а саме: «низький рівень підготовленості», за що проголосували : за - 4 членів комісії; проти - 0 (а.с.48).

В той же час, згідно даних атестаційного листа щодо висновку безпосереднього та прямого керівника ОСОБА_3 від 01.11.2017р. видно, що безпосереднім керівником капітану поліції ОСОБА_3 надано позитивний висновок, а саме: ОСОБА_3 за час служби на посаді (з травня 2017р.) зарекомендував себе як грамотний працівник. До виконання службових обов'язків ставиться добре. У службовій діяльності використовує професійні знання і навички. Професійно підготовлений добре. Вірно розуміє проблеми, які виникають при виконанні службових обов'язків і має досвід їх практичного вирішення. При вирішенні службових питань проявляє наполегливість. В складних ситуаціях може зосередитися на головному, прийняти правильне рішення. Веде тверезий спосіб життя, добре розбирається в людях, уміє вірно розподіляти між ними обов'язки, враховуючи їх індивідуальні особливості, добре розвинуте почуття колективізму та товариськості. На критику з боку співробітників та керівництва реагує правильно, прагне до усунення вказаних недоліків. Уважно та без упередження ставиться до громадян. У стосунках з колегами по роботі та у родині додержується взаємоповаги. За характером спокійний, урівноважений. У розділі ІІ висновок прямого керівника зазначено, що займаній посаді відповідає (а.с.17-18,44-45).

Також, розділ Ш цього атестаційного листа містить відомості про результати тестування: загальний тест -24, професійний - 34; розділ ІУ містить висновок атестаційної комісії: 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с. 17-18,45).

Вказаний атестаційний лист був складений атестаційною комісією № 32- 27.11.2017р., з яким позивач був ознайомлений 28.11.2017р., про що свідчить зміст вказаного атестаційного листа (а.с. 17-18,44-45).

11.12.2017р. ГУ НП в Дніпропетровській області було прийнято наказ за № 369 о/с «По особовому складу» згідно якого капітана поліції ОСОБА_3 було звільнено з посади слідчого відділення Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції з 14 грудня 2017р. за п.5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) - (а.с.19, 39).

Позивач просить визнати протиправними і скасувати рішення Атестаційної комісії №32, а також і вищенаведений наказ про його звільнення зі служби в поліції через службову відповідність посилаючись на відсутність підстав для проведення стосовно нього повторної атестації, визначених ст.57 Закону України «Про Національну поліцію», а також і відсутність доказів, які б свідчили про його непрофесійність.

Заслухавши позивача, його представника та представника відповідача, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд находить підстави достатніми для задоволення позову, виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України «Про національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-УІІІ (далі - Закон №580), а порядок, умови та організація проведення атестування поліцейських регулюється Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженого наказом МВС від 17.11.2015р. № 1465, зареєстрованої в Мінюсті 18.11.2015р. за №1445/27890 ( далі - Інструкція № 1465).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №580 Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За ч.1 ст.17 Закону №580 визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з ч.1 ст.48 Закону № 580 призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону, якою, в свою чергу визначено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Вимоги до кандидатів на службу в поліцію встановлені статтею 49 Закону №580 та передбачають, що на службу в поліції можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою.

Незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров'я на службу в поліцію не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених частиною другою статті 61 цього Закону, а також особи, які: 1) відмовляються від взяття на себе зобов'язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом; 2) особи, які звільнені або мали бути звільнені з посад на підставі Закону України «Про очищення влади».

Частиною 2 статті 61 Закону №580 встановлено, що не може бути поліцейським: 1) особа, визнана недієздатною або обмежено дієздатною особою; 2) особа, засуджена за умисне вчинення тяжкого злочину, у тому числі судимість якої погашена чи знята у визначеному законом порядку;3) особа, яка має непогашену або не зняту судимість за вчинення злочину, крім реабілітованої; 4) особа, щодо якої було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав; 5) особа, до якої були застосовані заходи адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією; 6) особа, яка відмовляється від процедури спеціальної перевірки під час прийняття на службу в поліції або від процедури оформлення допуску до державної таємниці, якщо для виконання нею службових обов'язків потрібен таких допуск; 7) особа, яка має захворювання, що перешкоджає проходженню служби в поліції. Перелік захворювань, що перешкоджають проходженню служби в поліції, затверджується Міністерством внутрішніх справ України спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я; 8) особа, яка втратила громадянство України та/або має громадянство (підданство) іноземної держави, або особа без громадянства; 9) особа, яка надала завідомо неправдиву інформацію під час прийняття на службу в поліції.

Крім того, кандидат на службу в поліції має пройти медичні обстеження, перевірку рівня фізичної підготовки, психофізіологічне обстеження, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності, за згодою - тестування на поліграфі, також щодо нього проводиться спеціальна перевірка - ст.50 Закону №580.

За змістом статті 51 Закону №580 добір на вакантні посади поліцейських відбувається шляхом проведення конкурсу на службу в поліції та/або на зайняття вакантної посади.

Пунктом 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580 встановлено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

При цьому, положення пункту 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580 не містять будь-яких посилань на те, що при прийнятті працівників міліції на службу в поліцію згідно з даним порядком здійснюється тимчасово до проведення атестування.

Норми Закону №580 взагалі не містять випадків, коли особу може бути прийнято на службу в поліцію на тимчасових умовах, зокрема до проходження атестування.

Так, статтею 58 Закону № 580 встановлено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад призначенню на які передує укладення контракту.

При цьому, єдиними обов'язковими умовами прийняття працівника міліції на службу в поліцію на підставі пункту 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580 визначення виявлення таким працівником міліції бажання проходити службу в поліції та його відповідність встановленим вимогам до поліцейських.

Аналізуючи вищевказані норми, можна дійти висновку, що порядок прийняття працівників міліції на службу до поліції є відмінним від загального порядку, у якому здійснюється добір на вакантні посади поліцейських,оскільки передбачає можливість видання органом поліції відповідного наказу про призначення колишнього міліціонера на посаду в Національній поліції України за його згодою, як самостійну і достатню підставу для призначення працівника міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

В свою чергу, видання наказу про призначення позивача на посаду поліцейського за його згодою свідчить про те, що позивач відповідає вимогам до кандидатів на службу у поліції, встановленим статтею 49 Закону №580, а також не має відповідних обмежень, передбачених ч.2 ст.61 цього Закону.

Також, норми Закону №580 не передбачають необхідність та обов'язок проходження працівником міліції будь-якої атестації, як умови прийняття на службу до поліції у випадку видання наказу про призначення за його згодою.

Так, за ч.1 ст.57 Закону №580 передбачено, що атестування поліцейського проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівня, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їх службової кар'єри.

Частиною 2 ст.57 Закону №580 передбачені наступні підстави для проведення атестування поліцейських, а саме:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання для переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Даний перелік підстав для проведення атестування поліцейського є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Із системного аналізу вищевказаної норми слідує, що проведення атестації може мати місце виключно у таких випадках: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання для переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, передумовою прийняття рішення про проведення атестації особи має бути реальне настання обставин або встановлення фактів, що зумовлюють необхідність її проведення: у випадку призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання для переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність - за наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема, в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

Водночас, метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення особи на нижчу посаду або звільнення її зі служби через службову невідповідність, є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишити таку особу на службі і, як крайній захід, звільнення її зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Проте, у ході судового розгляду справи відповідачем не було надано жодних доказів існування обставин чи встановлення фактів, які б зумовили виникнення підстав для проведення атестації позивача, передбачених частиною 2 статті 57 Закону №580.

Як вбачається зі змісту наказу ГУ НП в Дніпропетровській області від 29.06.2017р. №2732 «Про проведення атестації поліцейських Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області» атестація проводилась з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, які за висновками атестування займаній посаді не відповідають, підлягають звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, але постановами суду зазначені рішення атестаційних комісій скасовані керуючись ст.57 Закону №580 та Інструкції №1465.

Разом з тим, закріплена у частині 1 статті 57 Закону №580 мета атестування не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з визначеними у частині 2 цієї статті підставами для проведення атестування, перелік яких є вичерпним, а відтак, проведення атестування без настання таких підстав, Законом №580 не передбачено.

Отже, норми ст.57 Закону №580 не передбачають проведення повторної атестації після того, як за постановами суду рішення атестаційних комісій були скасовані, зокрема, за постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.10.2017р. у справі №804/6306/17 було скасовано рішення атестаційної комісії від 16.08.2017р. стосовно атестації позивача та поновлено позивача на службі в поліції (а.с.10-12).

Вказане судове рішення, як свідчать матеріали справи, набрало законної сили, проте включаючи позивача до списків осіб для проведення атестації, відповідачем не було прийнято до уваги та не виконано в частині висновки постанови суду, що стосуються незаконності проведення відносно позивача відповідної атестації з підстав, які наведені у ст.57 Закону №580, що є неприпустимим, оскільки судові рішення підлягають виконанню на всій території України, всіма сторонами у справі та суб'єктами владних повноважень, яких воно стосується у відповідності до норм Конституції України.

Матеріали справи не містять і доказів, які б свідчили, що на момент прийняття рішення про проведення атестації стосовно позивача, проведення атестації позивача 27.11.2017р. та на момент прийняття оспорюваного висновку атестаційної комісії та наказу про звільнення позивача з посади були обґрунтовані підстави вважати, що позивач не відповідає займаній посаді.

Частиною 4 ст.57 Закону №580 встановлено, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Такі ж самі положення містить у п.3 розділу 1 та підпункт 2 п.1 розділу ІУ Інструкції №1465.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, а також встановлені у даній справі обставини, суд приходить до висновку, що позивача було безпідставно повторно (втретє) включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню відповідно до наказу ГУ НП в Дніпропетровській області від 29.06.2017р. №2732.

Також, висновки Атестаційної комісії №32 за результатами проведеного атестування про службову невідповідність ОСОБА_3 займаній посаді, суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам, виходячи з наступного.

Порядок атестування поліцейських, яке проводиться у ГУ НП в Дніпропетровській області з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських,їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспективи їхньої службової кар'єри, визначається Інструкцією №1465.

Відповідно до п.3 розділу ІУ Інструкції №1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3х місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

Згідно до п.8 розділу ІУ Інструкції №1465 в атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно із функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9)результати проходження підвищення кваліфікації.

За приписами п.9 розділу ІУ Інструкції №1465 прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: займаній посаді відповідає; займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Як встановлено судом із наявних в матеріалах справи документів, атестаційний лист на позивача, заповнений його прямим керівником 01.11.2017р. та містить відомості про результати службової діяльності позивача, індивідуальні та особистісні характеристики якості роботи позивача, характеристика позивача, а також надана характеристика моральних і ділових якостей позивача та зроблений висновок у розділі ІІ про те, що позивач відповідає займаній посаді (а.с.17-18, 44-45).

Відповідно до п.10 розділу ІУ Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності на навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Згідно з пунктами 11,12,13 Інструкції №1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали,які були зібрані на поліцейського, що проводить атестування. За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією. Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

З огляду на приписи п.15 Інструкції №1465 атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один із таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Пункт 16 Інструкції № 1465 зобов'язує атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського враховувати такі критерії : 1)повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4)оцінки з професійної та фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7)результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі ( у разі проходження).

Відповідно до розділу Ш атестаційного листа, позивачем за результатами атестування отримано наступні бали: тестування на загальні навички - 24 балів, професійний тест - 34 балів (а.с.18,45).

Як встановлено судом, а також підтверджується і матеріалами справи, 27.11.2017р. позивач проходив співбесіду з атестаційною комісією № 32 під час якої, як зазначено у протоколі 18/6000 від 27.11.2017р., були досліджені: послужний список (форми 1) інформаційна довідка, роздруківка Е-декларації, інформацію з відкритих джерел. Членами атестаційної комісії позивачеві були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи для подальшого проходження служби в національній поліції та інше. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди атестаційною комісією № 32 прийнято рішення, а саме: 4 - займаній посаді не відповідає підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність (а.с.18, 48).

Заперечуючи проти позову, у своїх запереченнях відповідач посилається на те, що мотивами для прийняття вказаного вище рішення атестаційною комісією №32 були: низький рівень підготовленості. Такі мотиви містить і рішення атестаційної комісії № 32 оформлене протоколом 18/6000 від 27.11.2017р. (а.с.18,48).

Проте, як видно зі змісту вказаного протоколу, фактично цей протокол не містить інформації про надані позивачем відповіді, оскільки у ньому містяться зокрема такі відомості: питання, які поставлені були позивачеві, однак які саме відповіді позивачем були надані не вказано, міститься лише відображення слів: «В: надав», «В:відповів», «В: відповідь не повна», «В:не відповів», «В: поліція - не вірно», «В:права», що не розкриває суті наданих позивачем відповідей на поставлені питання та не дає можливості оцінити правильність та повноту наданої відповіді на поставлені питання, а також не розкриває, які критерії враховувалися атестаційною комісією при прийнятті рішення стосовно позивача та на підставі чого зроблені висновки про його службову невідповідність та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, з урахуванням того, що позивач за професійним тестуванням набрав 34 балів із 60 можливих, тобто атестаційною комісією обрано звільнення позивача зі служби у поліції, як крайній захід, з урахуванням того, що вказаною комісією не було розглянуто питання щодо можливості переведення позивача на нижчу посаду, що б відповідало вимогам п.9 Інструкції № 1465.

Процедура проведення співбесіди, як етапу атестування повинна бути достатньо прозорою з тим, щоб і сама особа, яка проходить співбесіду, і керівники органів поліції, які реалізовують її результати, і громадськість в межах реалізації суспільного інтересу, і суд, перевіряючи законність та обґрунтованість проведеного атестування, мали можливість з'ясувати фактичні підстави, покладені в основу прийнятого атестаційною комісією рішення.

Враховуючи, що негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби в поліції через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від його форми (протокол,окремий акт), повинно бути вмотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що були враховані при його прийнятті.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, яким є Національна поліція України та її територіальні підрозділи, має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням всіх обставин, що мають значення для правильного прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку, а також таким обставинам має бути надана відповідна оцінка.

Разом з тим, атестаційною комісією № 32 під час проведення атестування позивача не було надано оцінки жодному з обов'язкових критеріїв, визначених у пункті 16 Інструкції №1465, крім рівня теоретичних знань та проведення тестів, зокрема, не була надана оцінка повноті виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій) з урахуванням позитивного висновку, наданого безпосереднім та прямим керівником позивача; не надана оцінка показникам службової діяльності позивача; наявності/відсутності заохочень; відсутності/наявності дисциплінарних стягнень і таке інше, а також і не надано оцінки тому, що за професійними тестами позивач набрав 34 балів із 60 можливих.

Пунктом 12 Інструкції №1465 передбачено право атестаційної комісії робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Проте, будь-які запити, у тому числі і щодо наявності досягнень в роботі, перевірки інформації, розміщеної у відкритих джерелах щодо позивача, пов'язаних з його службовою діяльністю, атестаційною комісією здійснені не були, доказів протилежного суду не надано.

Разом з тим, ні Закон №580, ні Інструкція №1465 не наділяють членів атестаційної комісії повноваженнями вирішувати питання відповідності поліцейського займаній посаді виключно на підставі власного, суб'єктивного її сприйняття, оскільки такий підхід матиме наслідком прийняття суб'єктивного, необґрунтованого і, як наслідок, неправомірного рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Неухильне виконання зазначеної норми Основного Закону держави є гарантією дотримання принципу верховенства права та положень, закріплених у Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Проаналізовані судом матеріали, які були предметом вивчення атестаційної комісії, спростовують висновки атестаційної комісії про те, що позивач має незадовільні показники критеріїв, встановлених п.16 Інструкції №1465, оскільки наведені у вказаному пункті критерії атестаційною комісією не були належним чином досліджені та обґрунтовані у прийнятому атестаційною комісією рішенні стосовно позивача, оформленого протоколом №18/6000 від 27.11.2017р.

При цьому, судом критично оцінюються доводи відповідача про те, що позивач набрав низькі бали за результатами тестування та під час співбесіди, надав відповіді не на всі поставлені йому питання, що, на думку атестаційної комісії, свідчить про низький рівень підготовленості з урахуванням набраних 34 балів із 60 можливих за професійними навичками, з огляду на те, що згідно з положеннями Інструкції №1465 результати тестування та співбесіди обов'язково враховуються атестаційною комісією, однак вони не мають вирішального значення та мають оцінюватися разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування, в їх сукупності.

Крім того, згідно ч.1 ст.57 Закону №580 під час проведення атестування підлягають оцінці не тільки критерії, зазначені у п.16 Інструкції №1465, а також і ділові та особисті якості поліцейського.

Висновок атестаційної комісії має ґрунтуватися на підставі всебічного та об'єктивного розгляду матеріалів, які були зібрані на поліцейського під час проведення атестування.

Отже, атестаційною комісією не доведено обґрунтованість та пропорційність свого рішення щодо того, що позивач не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, адже звільнення зі служби є крайнім заходом, який може бути застосований виключно за наявності належним чином підтверджених та досліджених документів і наведених у такому рішенні обґрунтувань, чого не містить рішення атестаційної комісії, оформлене протоколом №18/6000 від 27.11.2017р. стосовно позивача.

За викладеного, суд приходить до висновку, що атестаційною комісією прийнято рішення стосовно позивача про те, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність без дослідження та без всебічного з'ясування обставин, встановлення яких законом та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актом є обов'язковим для правильного вирішення питання, зокрема, рішення не обґрунтовано щодо застосування до позивача звільнення з посади через службову невідповідність без дослідження питання можливості переведення його на нижчу посаду.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не було надано суду належних, допустимих та обґрунтованих доказів, які б спростовували встановлені обставини у даній справі під час її судового розгляду, які підтверджені наданими документами та свідчили б про обґрунтованість прийнятого відносно позивача висновку атестаційною комісією про його невідповідність займаній посаді та рішення про звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність на підставі оспорюваного наказу.

Також слід зазначити, що не можуть бути покладені в основу даного судового рішення і посилання відповідача на те, що прийняття атестаційною комісією є дискреційними повноваженнями колегіального органу з огляду на те, що незважаючи на те, що прийняття атестаційними комісіями рішень є їх дискреційними повноваженнями, проте вказане рішення прийнято суб'єктом владних повноважень, яке може бути перевірено судом на предмет його законності та обґрунтованості виходячи як з вимог ст.ст. 2,6,17,105, 161,162 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституції України, яка передбачає право особи оскаржити у судовому порядку усі рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, так і Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, що неодноразово було підтверджено практикою Європейського Суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010р. Європейський суд вказав у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Також і у рішення ЄСПЛ «Гірвісаарі проти Фінляндії» від 27.09.2010р. зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Водночас, посилання відповідача у своїх запереченнях, як суб'єкта владних повноважень, на рішення Європейського суду з прав людини як на обґрунтування правомірності прийняття оспорюваного рішення своєї правової позиції є неспроможними, оскільки норми Конвенції, а також і рішення Європейського суду направлені на захист прав та основоположних свобод людини, а не суб'єкта владних повноважень.

Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч.3 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши дії щодо прийняття атестаційною комісією відповідного рішення стосовно позивача щодо невідповідності його займаній посаді та наказу про звільнення позивача зі служби в поліції через його службову невідповідність, перевіривши обґрунтованість та законність прийняття відповідачем оспорюваного рішення атестаційної комісії та наказу про звільнення позивача на підставі рішення (висновку) атестаційної комісії, суд приходить до висновку, що відповідач діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законів України, необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, враховуючи, що атестування позивача проведене за відсутності передбачених ч.2 ст.57 Закону №580 підстав, у зв'язку з чим рішення, оформлене протоколом №18/6000 від 27.11.2017р. є протиправним, висновок атестаційної комісії про невідповідність ОСОБА_3 займаній посаді та необхідність його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є безпідставним та таким, що не ґрунтується на положеннях чинних нормативно-правових актів, суд приходить до висновку, що звільнення позивача із займаної посади на підставі рішення (висновку) Атестаційної комісії №32, оформленого протоколом №18/6000 від 27.11.2017р., відбулося з порушеннями вищенаведених норм чинного законодавства, а відтак, заявлені позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії №32, оформленого протоколом №18/6000 від 27.11.2017р. та наказу відповідача №369 о/с від 11.12.2017р. в частині його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, а також поновлення на посаді є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, враховуючи положення ч.3 ст.77 Закону №580, яка передбачає, що день звільнення вважається останнім днем служби, у наказі відповідача від 11.12.2017р. № 369 о/с вказано про звільнення позивача зі служби в поліції з 14.12.2017р., а також судом у ході судового розгляду справи було встановлено, що останнім робочим днем позивача був саме день - 14.12.2017р., таким чином позивач підлягає поновленню на посаді з 15.12.2017р.

Також, при вирішенні позовних вимог позивача про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходить із того, що при обчисленні належної до виплати суми застосовуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р. (далі - Порядок № 100).

Так, згідно з вимогами пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньомісячної заробітної плати здійснюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до п.5.8 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Так, на вимогу суду відповідачем надано довідку № 19/84 від 26.01.2018р. про середньомісячний заробіток позивача, відповідно до якої середньомісячний розмір грошового забезпечення становить - 5250,00 грн., середньоденне грошове забезпечення - 169,35 грн. (а.с.50).

Із наданих суду документів встановлено, що період вимушеного прогулу становить з 15.12.2017р. по 29.01.2018р., що складає 1 місяців 9 робочих днів.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за вказаний період у розмірі 6774 грн. 15 коп. (1 місяць х 5250,00=5250,00 грн.; 9 днів (робочих) х 169,35 грн. =1524,15 грн.; 5250,00 +1524,15 = 6774 грн. 15 коп.).

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає задоволенню у розмірі 6774 грн. 15 коп.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

За приписами п.2, п.3 ч.1 ст.371 вказаного Кодексу, негайно виконуються рішення суду про примусове присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Виходячи з наведених вимог, слід допустити негайне виконання цього рішення в частині поновлення позивача на посаді та виплати йому заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 5250 грн. у відповідності до вимог п.2, п. 3 ч.1 ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11,12, 47, 72-77,94,122,132,139,193,241-246,250,251, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Національна поліція України про визнання протиправними та скасування рішення атестаційної комісії, наказу №369 о/с від 11.12.2017р., поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії №32 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, оформленого протоколом від 27.11.2017р. №18/6000 про невідповідність ОСОБА_3 займаній посаді.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11.12.2017р. №369 о/с "По особовому складу» в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_3, слідчого відділення Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

Поновити ОСОБА_3 на посаді слідчого відділення Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 15.12.2017р.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-а) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 - середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.12.2017р. по 29.01.2018р. - у розмірі 6774,15 грн. (шість тисяч сімсот сімдесят чотири грн. 15 коп.), без вирахування податків та зборів.

Допустити негайне виконання зазначеної постанови суду в частині поновлення на посаді та виплати грошового утримання у межах суми стягнення за один місяць в сумі 5250 грн. згідно до вимог ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення ( у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення) відповідно до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено - 29.01.2018р.

Суддя С.О. Конєва