Справа № 820/3848/17
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Старосєльцева О.В.
Суддя-доповідач: Мельнікова Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/3848/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Мельнікової Л.В.

суддів: Донець Л.О. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання - Багмет А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_2 про стягнення коштів за податковим боргом, -

В с т а н о в и л а:

31 серпня 2017 року позивач Головне управління ДФС у Харківській області (далі - ГУ ДФС, контролюючий орган) звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму податкового боргу в розмірі 4.175,30 грн.

Позивач зазначає, що податковим повідомленням-рішенням Лозівської ОДПІ ГУ ДФС (Близнюківський район) від 18 травня 2016 року № 711/44/13-02 (форма «Ф») відповідачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізособами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в сумі 4.175,30 грн.

Оскільки відповідач не сплатила узгоджене податкове зобов'язання, 01 березня 2017 року на адресу ОСОБА_2 направлена вимога № 165-17, яка отримана 13 березня 2017 року.

На час звернення до суду з цим позовом відповідач не погасила суму податкової заборгованості та не оскаржила податкове повідомлення-рішення Лозівської ОДПІ ГУ ДФС (Близнюківський район) від 18 травня 2016 року № 711/44/13-02 (форма «Ф»).

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_2 зазначає, що у відповідності до статей 71, 106 КАС України кожна сторона повинна доказати ті обставини, на яких базується її вимоги. У позовній заяві визначаються обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Із змісту позовної заяви не вбачається суті порушень, обставин та доказів, які підтверджують суми заборгованості та строк їх виникнення. У засіданні суду апеляційної інстанції відповідач повідомила про те, що рекомендованого відправлення позивача (податкового повідомлення-рішення) вона не отримувала.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року (повний текст рішення складений 26 жовтня 2017 року) в задоволені адміністративного позову ГУ ДФС відмовлено.

Суд зазначив про те, що у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 повідомила суд, що вищеозначене податкове повідомлення рішення не отримувала та про його існування дізналась лише при отриманні позовної заяви.

Судом встановлено, що у тексті податкового повідомлення-рішення адреса відповідача зазначена як смт Близнюки, в той час, як офіційно зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1.

У тексті поштового повідомлення зазначено, що поштову кореспонденцію вручено «уповноваженому Громова», тобто не особисто платнику податків (відповідачу по даній справі), а третій сторонній особі. При цьому, поштове повідомлення не містить навіть підпису такої третьої сторонньої особи про одержання.

Також судом зазначено, що виявлені судом суперечливі дані в обставинах одержання платником податків податкового повідомлення-рішення Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області № 711/44/13-02 від 18 травня 2016 року могли б бути усунуті описом вкладення до поштового відправлення та чіткою ідентифікацією справжнього отримувача даного відправлення. Однак, таких даних суду не надано, а їх самостійне добуття судом у порядку ст. 11 КАС України не видається за можливе.

Наостанок, суд був змушений звернути увагу на той факт, що податкове повідомлення-рішення Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області № 711/44/13-02 від 18 травня 2016 року надсилалось платнику податків згідно з відомостями поштового відправлення аж 17 листопада 2016 року, що не передбачено нормами Податкового кодексу України.

Оцінюючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження факту одержання платником податків податкового повідомлення-рішення Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області № 711/44/13-02 від 18 травня 2016 року. Відсутність факту одержання цього податкового повідомлення - рішення зумовлює і відсутність початку перебігу строку на його оплату. Відтак, відсутні підстави для висновку про зміну правового статусу суми платежу за цим рішенням з грошового зобов'язання на податковий борг у розумінні п.14.1.154 Податкового кодексу України.

Надіслана позивачем податкова вимога (котра на відміну від податкового повідомлення- рішення містить правильну податкову адресу платника податків) не може бути визнана судом беззаперечним доказом наявності саме податкового боргу за відсутності безсумнівно підтвердженого факту одержання платником податків податкового повідомлення - рішення та початку перебігу строку по його оплаті.

В апеляційній скарзі ГУ ДФС зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення адміністративного позову.

Скаржник зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 18 травня 2016 року № 711/44/13-02 не оскаржувалося ОСОБА_2 ані в адміністративному, ані в судовому порядку, відтак, вважається узгодженим. Вказаний факт було досліджено в ході судового засідання та не заперечувалося відповідачем.

Приймаючи рішення про відмову в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції, на думку скаржника, безпідставно вдався до правової оцінки законності винесення податкового повідомлення-рішення та застосування до відповідача суми грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно. Суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи надавати правову оцінку вищеозначеному податковому повідомленню-рішенню.

Приходячи до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що статтею 42 Податкового кодексу України, в редакції, що буда чинною на час виникнення спірних правовідносин, установлено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу (пункт 42.1).

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові (пункт 42.2).

Наказом Мінфіну України від 28 грудня 2015 року № 1204 затверджений Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, розділом III якого - «Порядок надіслання (вручення) контролюючим органом податкових повідомлень-рішень платникам податків» передбачено, що структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках (податкове повідомлення-рішення за формою "Ф" - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (заступнику керівника) контролюючого органу, а складене відповідно до Митного кодексу України - керівнику або виконуючому його обов'язки.

Після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкового повідомлення-рішення за формою "Ф") не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків. Податкове повідомлення-рішення за формою "Ф" надсилається (вручається) платнику податків у терміни, встановлені Кодексом для податків на майно фізичних осіб (пункт 1).

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків - юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення (пункт 2).

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків - фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження такої фізичної особи з повідомленням про вручення (пункт 3).

Якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення (пункт 5).

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом при його надісланні, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків. У разі встановлення такої помилки працівник структурного підрозділу, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечує виправлення допущених при надісланні податкового повідомлення-рішення помилок та надсилає його повторно не пізніше наступного робочого дня з дня отримання відповідного повідомлення пошти (поштової служби) (пункт 6).

Матеріали справи посвідчують ту обставину, що податкове повідомлення-рішення Лозівської ОДПІ ГУ ДФС (Близнюківський район) від 18 травня 2016 року № 711/44/13-02 вручено працівником поштового відділення Шерпіневою 17 листопада 2016 року «уповноваженому Громова» (а.с. 5).

Пунктом 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 установлено, що рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Пунктом другим цих Правил встановлено, що реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження факту одержання платником податків податкового повідомлення-рішення Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області № 711/44/13-02 від 18 травня 2016 року, оскільки в вищеозначеному рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 5) відсутній підпис його одержувача.

Відповідно до частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суд - без змін, якщо визначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині < > є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи (пункт третій частини першої статті 317 КАС України).

За приписами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша статті 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга статті 308).

Встановлені судом обставини справи скаржником в апеляційній скарзі не спростовуються.

При цьому, колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції не надавалася правова оцінка законності винесення 18 травня 2016 року Лозівською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області податкового повідомлення-рішення № 711/44/13-02 та застосування до відповідача суми грошового зобов'язання з певного виду податку.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її оголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець О.М. Мінаєва
Постанова у повному обсязі складена і підписана 26 січня 2018 року.