Справа № 461/5627/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/11889/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Галицького районного суду м. Львова, прийняту о 16 годині 42 хвилині 10 жовтня 2017 року у м. Львові суддею Лялюком Є.Д. (час складення повного тексту постанови не вказано), у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2017 року ОСОБА_1 засобами поштового звязку подав до суду адміністративний позов, у якому просив скасувати постанову від 22 травня 2017 року Львівської митниці ДФС (далі Митниця) у справі про порушення митних правил № 1136/20900/17, поновивши йому строк на звернення до суду.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року у справі № 461/5627/17 позов було задоволено.

Вказане судове рішення оскаржене Митницею, яка у апеляційній скарзі просить його скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що оскаржувана постанова від 22 травня 2017 року була прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства у звязку із вчиненням ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України (далі МК).

Особи, які беруть участь у справі, на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до частини 2 статті 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що позивачу у порушення вимог статті 494 МК не було вручено протокол про порушення митних правил, чим позбавлено прав, передбачених статтею 498 МК.

Окрім того, сам факт того, що позивач є посадовою особою ТОВ «Автохолл» не свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, а висновки відповідача про те, що саме позивач надав органу доходів та зборів документи, які містять неправдиві відомості не відповідає фактичним обставинам справи, а станом на момент винесення постанови Митницею пропущено строки притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому суд вважав за необхідне поновити позивачу строк на звернення до суду із позовом, оскільки копію оскаржуваної постанови від 22 травня 2017 року той отримав через свого представника на адвокатський запит листом від 17 липня 2017 року, подавши позов 10 серпня 2017 року.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно із приписами частини 5 статті 99 КАС України у редакції, чинній на час звернення ОСОБА_2 із даним адміністративним позовом, для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення субєкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк, який, виходячи із положень частини 2 цієї ж статті, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У своєму позові, поданому засобами поштового звязку 10 серпня 2017 року, ОСОБА_1 просив скасувати постанову Митниці від 22 травня 2017 року у справі про порушення митних правил № 1136/20900/17, поновивши йому строк на звернення до суду. На обґрунтування необхідності поновлення такого строку посилався на те, що не отримував від Митниці жодних викликів чи повідомлень, про існування оскаржуваної постанови дізнався від свого представника ОСОБА_3, яка її отримала на адвокатський запит від відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції, а протокол про порушення митних правил було нею отримано у відповідь на адвокатський запит від Митниці.

Поновлюючи ОСОБА_2 строк звернення до адміністративного суду суд першої інстанції виходив із того, що копію оскаржуваної постанови, винесеної Митницею 22 травня 2017 року, ОСОБА_1 отримав через свого представника на адвокатський запит листом від 17 липня 2017 року та подав позов 10 серпня 2017 року, тобто у встановлений законом місячний строк.

Разом із тим, поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що відповідно до приписів частини 1 статті 494 МК про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Частиною 3 вказаної статті МК передбачено, що протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

При цьому згідно із частиною 8 статті 494 МК у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що протокол про порушення митних правил складається у кожному випадку виявлення їх порушення. Присутність при цьому особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не є обовязковою і копія протоколу вважається врученою навіть у разі, якщо така особа не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Відповідно до карти обліку особи, яка здійснює операції з товарами (а.с. 76-78), за наявною у Митниці інформацією, повідомленою ТОВ «Автохолл», директором підприємства зазначено ОСОБА_1, а адреса 45061, Волинська область, Ковельський район, місто (селище) Колодяжне, вул. Л.Українки, буд. 2А.

За вказаною адресою позивачу надсилались листи-виклики Митниці № 1265/13-70-20/Д/34 від 18 січня 2017 року, № 6535/13-70-20/Д/29 від 28 березня 2017 року, повідомлення № 1055/13-70-53/31 від 3 травня 2017 року, а також другий примірник протоколу про порушення митних правил супровідним листом № 519/13-70-20/Д/29 від 14 квітня 2017 року.

Окрім того, 3 травня 2017 Головним управлінням Державної міграційної служби України у Львівській області, а 24 травня 2017 року листом Волинської митниці ДФС №1642/7/03-70-20-02 Митниці було надано інформацію про фактичне місце проживання ОСОБА_1 за адресою Львівська область, м. Стрий, вул. Грабця, 7б/14.

З урахуванням отриманої інформації Митницею на вказану адресу було скеровано лист-повідомлення № 1092/13-70-53/31 від 5 травня 2017 року про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, який повернувся за закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 94).

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання позивача на те, що він не отримував від Митниці жодних викликів чи повідомлень, а також протоколу про порушення митних правил.

Щодо доводів позивача про неотримання оскаржуваної постанови Митниці від 22 травня 2017 року суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що матеріали справи містять копію супровідного листа від 24 травня 2017 року № 3814/13-70-20/9/29 про направлення позивачу на адресу Львівська область, м. Стрий, вул. Грабця, 7б/14, що вказана у позовній заяві ОСОБА_1 (а.с.1), копії постанови Митниці від 22 травня 2017 року для ознайомлення і виконання (а.с. 97), однак такий було повернуто поштою у звязку із закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 97 зворот).

Підсумовуючи наведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем було вжито всіх можливих заходів для повідомлення позивача про хід розгляду вказаної справи про порушення митних правил за відомими їй адресами його місцеперебування.

При цьому, з огляду на неповідомлення ОСОБА_1 Митниці своєї фактичної адреси проживання та невжиття ним належних заходів для отримання направленої на його адресу відповідачем кореспонденції, суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду та можливість його поновлення.

Окрім того, посилання позивача на те, що він отримав копію оскаржуваної постанови через свого представника на адвокатський запит листом від 17 липня 2017 року не підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, оскільки долучена до позовної заяви копія відповіді Львівської митниці ДФС від 17 липня 2017 року № 87/АДВ/19.70.20/38 на запит адвоката ОСОБА_3 від 7 липня 2017 року стосується справи про порушення митних правил від 11 квітня 2017 року № 1142/20900/17 ОСОБА_4 (а.с.13) та не містить вказівок про надіслання адресату копій будь-яких документів.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною 1 статті 319 КАС України встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених статтею 240 цього Кодексу.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково дійшов висновку про можливість поновлення позивачу строку звернення до суду, а отже апеляційну скаргу Митниці слід задовольнити частково, скасувавши постанову суду першої інстанції та залишивши позов ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 308, 311, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити частково.

Скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 10 січня 2017 року у справі № 461/5627/17 та залишити позов ОСОБА_1 без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати складання та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Л.П.Іщук

ОСОБА_5

Постанова у повному обсязі складена 29 січня 2018 року.