Справа № 2-а/2218/11641/11
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2018 Київ К/9901/3650/17 2-а/2218/11641/11

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши в попередньому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому про перерахунок пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у складі судді Мазурок О.В. від 18 серпня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Білої Л.М., Граб Л.С., Гонтарука В.М. від 28 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2011 року у справі № 2а/2218/11641 за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому про перерахунок пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позовні вимоги задоволено, відповідача зобов'язано здійснити нарахування та виплату на користь позивача підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням виплачених сум за цей період.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому про перерахунок пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» залишено без задоволення, постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2011 року залишено без змін.

У липні 2017 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_2 із заявою про заміну сторони у зв'язку зі смертю особи, яка є позивачем у справі № 2а/2218/11641.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначив, що є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_3, на користь якого прийнято постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2011 року у справі № 2а/2218/11641, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року, у зв'язку з чим просив на підставі статей 55, 264 КАС України замінити ОСОБА_3 ним, ОСОБА_2, як правонаступником, про що постановити відповідну ухвалу.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року, заяву задоволено.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що відповідно до частини першої статті 264 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Не погоджуючись з рішенням суду першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 серпня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року та відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що заміні сторони виконавчого провадження має передувати факт відкриття даного провадження та надання певній особі статусу сторони виконавчого провадження, оскільки не можливо змінити суб'єкта в неіснуючих правовідносинах.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) та частини четвертої статті 328 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цього рішення) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цього рішення) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цього рішення) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону судові рішення суду першої та апеляційної інстанції відповідають, а викладені в касаційній скарзі мотиви скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Як встановлено статтею 55 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступну правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до частини четвертої статті 257 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як встановлено частиною першою статті 264 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень), у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналогічні положення закріплені у частині п'ятій статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з преамбулою Закону України "Про судоустрій і статус суддів" цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини «Воротнікова проти України» від 14 лютого 2008 року (заява № 1225/02) зазначено про те, що виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в них повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 серпня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І.Гриців

Н.В. Коваленко