Справа № 818/181/18
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

29 січня 2018 р. Справа № 818/181/18

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Соп'яненко О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Підставської сільської ради Липоводолинського району, Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області про визнання недійсним та скасування розпорядження, визнання недійсними державних актів,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Підставської сільської ради Липоводолинського району, Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області про визнання недійсним та скасування розпорядження голови Липоводолинської РДА від 31.05.2010 №215 "Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам-власникам земельних сертифікатів", визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих 12.11.2010 серії НОМЕР_1, серії НОМЕР_2, серії НОМЕР_3

Вивчивши подані матеріали, суд вважає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

На думку суду спір, що розглядається не містить ознак публічно-правового з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Відповідно до ч. 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 80 ЗК України суб'єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Відповідно до ч.9 ст.79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Судом встановлено, що оскаржуваним розпорядженням голови Липоводолинської РДА видано державні акти на право власності на земельні ділянки громадянам - власникам земельни сертифікатів, яким позивачці взамін успадкованого сертифікату на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробницітва видано три державні акти. Ці акти, за твердженням позивачки, помилково виготовлені на земельні ділянки іншої особи, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом про їх скасування.

Приймаючи оскаржувані рішення та акти на право власності на земельні ділянки, відповідач фактично виконує повноваження власника земельної ділянки з розпорядження землями державної власності. Суд вважає, що спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 09 грудня 2014 року № 21-308а14, від 16 грудня 2014 року № 21-544а14. Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити у відкритті провадження у справі та роз'яснити позивачу, що даній спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 170 КАС України, суд-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Підставської сільської ради Липоводолинського району, Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області про визнання недійсним та скасування розпорядження, визнання недійсними державних актів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з її складання.

Суддя О.В. Соп'яненко