Справа № 806/1828/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"23" січня 2018 р. Справа № 806/1828/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Гумінської Л.М.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Північного офісу Держаудитслужби на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "06" листопада 2017 р. у справі за позовом Північного офісу Держаудитслужби до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" про стягнення 1146559,72 грн. , -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року позивач - Північний офіс Держаудитслужби, звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" про стягнення 1146559,72 грн.

В обґрунтування позову позивач, зазначив, що під час перевірки правильності визначення фактичних витрат на надання послуг населенню з водопостачання та водовідведення встановлено, що відповідачем зайво отримано кошти субвенції на погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги, чим завдано збитків Державному бюджету України на вказану суму. У зв'язку з чим, відповідачу було направлено вимогу від 28.04.2017 року щодо зобов'язання усунути порушення, однак відповіді від відповідача не надійшло.

Представник відповідача надав суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 клопотання представника відповідача задоволено.

Провадження у справі № 806/1828/17 за позовом Північного офісу Держаудитслужби до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" про стягнення 1146559,72 грн. - закрито.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В апеляційній скарзі зазначив, що органи державного фінансового контролю в межах своїх повноважень, мають право та зобов'язані звертатися до суду з позовом про стягнення коштів в дохід бюджетів всіх рівнів. В даному випадку Північний офіс Держаудитслужби діє як орган державної влади. Отже, вказаний спір носить виключно публічно-правовий характер, а заявлені вимоги в повному обсязі відповідають встановленому законодавству.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представники відповідача вважають, що судове рішення є законним та просять відхилити апеляційну скаргу позивача.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" за період з жовтня 2014 р. по вересень 2015 р.

Серед іншого ревізією було встановлено, що відповідачем за період з жовтня 2014 р. по вересень 2015 р. було зайво отримано субвенція на погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення) в сумі 1146559,72 грн, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Державному бюджету України.

Листом № 06-06-17/2342 від 28.04.2017 р. відповідачу було направлено вимогу про усунення порушень, виявлених ревізією, з визначеним терміном усунення порушень до 26.05.2017 р. Позивач стверджує, що вказаної вимоги не отримував.

У визначений термін порушення усунуті не були, що і стало підставою для звернення позивача до суду про стягнення 1146559,72 грн. У якості нормативного обґрунтування звернення до адміністративного суду з даним позовом позивач, серед іншого, посилається на п. 10 ст. 10 Закону України «Про основні засади державного фінансового контролю в України».

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі. Суд виходив з того, що кошти, які позивач просить стягнути з відповідача є матеріальною шкодою (збитками), завданими Державному бюджету України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України в редакції до 15.12.2017 ) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі статтею 17 КАС України (в редакції до 15.12.2017) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

Частина 4 ст. 50 КАС України (в редакції до 15.12.2017) встановлює, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

Північний офіс Держаудитслужби відповідно до Положення та ст. 2 Закону України «Про основні засади державного фінансового контролю в України» є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до п. 10 ст. 10 Закону України «Про основні засади державного фінансового контролю в України» органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

При цьому вказана норма, надаючи право позивачу на звернення до суду з відповідним позовом, не вказує, що з таким позовом слід звертатись саме до адміністративного суду.

Судом встановлено, що фактично, кошти, які позивач просить стягнути з відповідача за наслідками проведеної ревізії є матеріальною шкодою (збитками), завданими Державному бюджету України. Про зазначене позивач сам вказує у позовній заяві.

Приписами частини другої статті 21 КАС України (в редакції до 15.12.2017) встановлено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за умови, якщо такі вимоги поєднанні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

В іншому випадку, спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, в тому числі й на користь держави) носять приватно-правовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Верховного Суду України у справах №21-204а13, №21-40а14 та 21-89а14.

У даному позові позивач просить суд лише стягнути з відповідача збитки, завдані Державному бюджету України.

Враховуючи, що спірні відносини виникли внаслідок невиконання підконтрольною установою вимоги про відшкодування збитків, завданих державі та направлені лише на стягнення з відповідача грошових коштів, внаслідок порушення ним фінансової дисципліни, а отже є деліктними, тому з урахуванням їх приватно - правового характеру, враховуючи суб'єктний склад учасників спірних правовідносин, цей спір має бути вирішений в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України (в редакції до 15.12.2017) суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо закриття провадження у даній справі, роз'яснивши позивачу, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції господарських судів.

Відповідно до 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Ухвала прийнята судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північного офісу Держаудитслужби залишити без задоволення, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "06" листопада 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "26" січня 2018 р.