Справа № 809/1212/17
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/10687/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Обрізка І.М.,Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

представника апелянта ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року, ухвалену головуючим суддею Остап'юк С.В. о 15:27:42 у м.Івано - Франківську , повний текст складений 25.09.2017 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення- рішення,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області (надалі - ГУ ДФС в Івано - Франківській області) про скасування податкового повідомлення-рішення за №161505-13 від 01.06.2017 року про сплату транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 20833,33 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року адміністративний позов задоволений.

Відповідач - ГУ ДФС в Івано - Франківській області оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що у наявній базі даних контролюючого органу «в розділі «Перелік суб'єктів та об'єкт оподаткування (закладка «Транспортний податок» підсистеми «Облік платежів» ІТС «Податковий блок» в переліку платників транспортного податку зазначений ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1) та об'єкт оподаткування - автомобіль «LEXUS NX200T», 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, об'єм двигуна 1998 куб. см., дата реєстраційної дії 22.03.2017 року. Крім того, вказаний автомобіль зазначений і у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році, що розміщений на офіційному вебсайті Мінекономрозвитку за порядковим номером 195. Відтак, позивач має сплатити податок як власник такого транспортного засобу .

Не погодившись з апеляційною скаргою, позивач ОСОБА_2 подав письмове заперечення, в якому зазначив, що відповідач не надав жодного підтвердження висновку про відповідність належного позивачу транспортного засобу критеріям, встановленим ст.267 ПК України, зокрема, вартості транспортного засобу, і обґрунтував необхідність сплати податку виключно фактом включення відомостей про позивача та належний йому транспортний засіб до бази даних ДФС України.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні заперечили апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено і визнається сторонами, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки «LEXUS», модель «NX200T», номер кузова НОМЕР_3, об'єм двигуна 1998 куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно посвідчення про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 16.03.2017 року належний позивачу автомобіль виготовлений 01.01.2016 року. Перша реєстрація цього транспортного засобу в Україні позивачем здійснена 22.03.2017 року (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5).

01.06.2017 року ГУ ДФС в Івано-Франківській області прийняте податкове повідомлення-рішення за №161505-13, яким визначено ОСОБА_2 податкове зобов'язання за платежем - транспортний податок в розмірі 20 833, 33 гривні.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що належний позивачу транспортний засіб марки «LEXUS» виготовлений 01.01.2016 року і у звітному періоді (2017 рік ) минув рік з дати виготовлення автомобіля, а тому, як наслідок, середньоринкова вартість вказаного транспортного засобу відповідно до затвердженого Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 (звітного) року, розміщеного на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку України, є нижчою 375 розмірів мінімальної заробітної плати. Відтак, цей транспортний засіб не належить до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Апеляційний суд повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції і надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, які відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно з пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України об'єктом оподаткування транспортним податком є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК базою оподаткування є легковий автомобіль, з року випуску якого минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість якого становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно з п. 267.4 цієї ж статті ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.

Нормами пп. 267.5.1 п. 267.5. ст. 267 ПК передбачено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66 затверджено «ОСОБА_1 визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів» (далі - ОСОБА_1), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Так, цією Методикою передбачено, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (далі - Мінекономрозвитку) забезпечує роботу офіційного веб - сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Пунктом 2 ОСОБА_1 визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у п. 3 «Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів», затвердженого постановою КМУ від 10.04.2013 року №403 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 цього Порядку середньоринковою вартістю транспортних засобів є величина, яка визначається статистичними методами і еквівалентна імовірній ціні, за яку може здійснюватися купівля - продаж транспортних засобів певної марки та моделі з відповідним строком експлуатації та пробігом на встановлену дату проведення оцінки.

Відповідно до п.3 Порядку середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою : Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г-коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортного засобу залежно від строку експлуатації; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу.

Згідно з п. 4 ОСОБА_1 інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї ОСОБА_1 розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п.13 ОСОБА_1).

Апеляційний суд звертає увагу, що для визнання автомобіля об'єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги, крім іншого, береться середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами та встановлюється виключно Мінекономрозвитку та не підлягає перегляду чи коригуванню іншими суб'єктами владних повноважень чи власниками транспортних засобів.

Більше того, до повноважень ДФС України не входять повноваження з приводу перевірки визначеної Мінекономрозвитку середньоринкової вартості автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком з фізичних осіб.

Як встановлено судом першої інстанції і стверджується відповідачем, підставою для прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є включення відомостей про позивача та належний йому вказаний транспортний засіб до бази даних Державної фіскальної служби в розділ «Перелік суб'єктів та об'єкт оподаткування» (закладка «Транспортний податок» підсистеми «Облік платежів») ІТС «Податковий блок» .

Тобто, підставою для винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугувала інформація, яка міститься у базі даних Державної фіскальної служби та яка не відповідає визначенню відповідної інформації у пункті 3 ОСОБА_1.

Апеляційний суд приходить до висновку, що ГУ ДФС в Івано - Франківській області не доведено виконання вимог постанови КМ України № 66 від 18.02.2016 року в частині визначення середньої вартості автомобіля відповідно до вищенаведеної ОСОБА_1 на час винесення спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у зв'язку з відсутністю належного розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу, а у зв'язку з цим з недоведеністю підстав вважати автомобіль об'єктом оподаткування транспортним податком, є правильним і відповідає Закону.

Щодо покликань апелянта на те, що транспортний засіб ОСОБА_2 є об'єктом оподаткування транспортним податком, то такі не беруться апеляційним судом до уваги оскільки відповідач не надав доказів, які б підтверджували зазначене, зокрема, розрахунків центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, на підставі яких може бути визначено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля, який, в розумінні пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України є об'єктом оподаткування, натомість, в матеріалах справи є витяг із офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку, в якому зазначена вартість спірного автомобіля менша, ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року і такий доказ відповідачем не спростований .

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що з врахуванням положень підп.267.2.1 п.267.1 ст.267 ПК України, автомобіль позивача не є об'єктом оподаткування транспортним податком, а тому підстав для винесення податкового повідомлення -рішення немає.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року у справі №809/1212/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складене 30.01.2018 року