Справа № 804/1800/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року Справа № 804/1800/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.
при секретарі - Музиці Я.І.
представника позивача - ОСОБА_1
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогр-ес Трейд» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "Прогр-ес Трейд" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому (з урахуванням наданих у судовому засіданні уточнень) просить:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає протиправними дії податкового органу стосовно проведення перевірки щодо підприємства позивача та складення акта перевірки. Також, на думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки не ґрунтується на законі та прийняте податковим органом без достатніх на те правових підстав.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі з урахуванням наданих уточнень першої позовної вимоги.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача зазначив, що підприємством позивача не надано на обовязків письмовий запит контролюючого органу достатніх пояснень та доказів на їх підтвердження, у звязку з чим відносно підприємства проведено документальну позапланову виїзну перевірку, за результатами якої встановлено, що підприємством позивача з контрагентом здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з придбання ємності аміачної та складено первинні документи всупереч нормам ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Наведені в первинних документах відомості не відповідають фактичним обставинам справи та не можуть бути підставою для відображення в бухгалтерському та податковому обліку. В результаті зазначених порушень підприємство позивача завищило податковий кредит з податку на додану вартість, що призвело до заниження податку на додану вартість за грудень 2015 року. Зазначені висновки перевірки, зафіксовані відповідним актом перевірки, стали підставою для винесення податковим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. З огляду на викладене, представник відповідача вважає, що податкове повідомлення рішення прийнято правомірно та не підлягає скасуванню. Письмових заперечень проти позовних вимог відповідач суду не надав.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогр-ес Трейд» (далі ТОВ «Прогр-ес Трейд») перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ДПІ в АНД районі м. Дніпра) з 16.02.2010 року.
Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що з огляду на отриманням інформації від Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 12.01.2016 №182/7/04-36-15-01-15 щодо встановлення невідповідності податкових зобовязань податковому кредиту по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП» (далі ТОВ «БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП»), зазначене свідчить про порушення ТОВ «Прогр-ес Трейд» податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток по факту придбання товарів (робіт, послуг) за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 року та їх подальшої реалізації.
У звязку з цим ДПІ в АНД районі м. Дніпра складено запит у формі листа від 25.01.2016 року №1067/10/04-61-15-01 «Про надання документів та письмових пояснень» по взаємовідносинам ТОВ «Прогр-ес Трейд» з контрагентом ТОВ «БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП».
Сторони не заперечують, що зазначений запит від 25.01.2016 року №1067/10/04-61-15-01 ТОВ «Прогр-ес Трейд» отримало 01.03.2016 року особисто бухгалтером підприємства .
У судовому засіданні представником відповідача пояснено, що у звязку з тим, що підприємством надані не в повному обсязі пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит органу державної податкової служби від 25.01.2016 року №1067/10/04-61-15-01, наказом від 22.12.2016 року №913 «Про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Прогр-ес Трейд» на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.4 п.78.1 ст. 78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України у звязку з виявленням недостовірних даних, що містяться в податковій декларації за грудень 2015 року та отриманням податкової інформації, що свідчить про неправомірне віднесення ТОВ «Прогр-ес Трейд» до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість по підприємству ТОВ «БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП» за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 призначено з 29.12.2016 року документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Прогр-ес Трейд» за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 року з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП».
Висновки перевірки зафіксовано актом №239/04/-36-14-09/36962089 від 01.02.2017 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Прогр-ес Трейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП» за період з 01.12.2015 по 31.12.2015.
Вирішуючи позовну вимогу про визнання протиправними дій ДПІ в АНД районі м. Дніпра при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Прогр-ес Трейд" за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП», за результатами якої складено акт №239/04/-36-14-09/36962089 від 01.02.2017, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.
Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 ст.78 Податкового кодексу України, який був правовою підставою для винесення оскаржуваного наказу про проведення перевірки, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що документальна позапланова, перевірка здійснюється за наявності такої підстави: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Отже, даною нормою встановлено, що право на проведення документальної позапланової перевірки у податкового органу виникає у разі наявності наступних обставин, зокрема виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Таким чином, на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків законодавства, саме на виявлені контролюючим органом факти, що свідчать про порушення платником податків відповідного законодавства, мають бути надані у встановлений строк пояснення та їх документальні підтвердження.
Проте суд зазначає, що контролюючий орган в запиті від 25.01.2016 року не зазначив на недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, які потребували би надання пояснень та їх документальних підтверджень.
Зі змісту запиту встановлено, що він направлений у зв'язку з отриманням податкової інформації, яка свідчить про порушення платником податків податкового законодавства.
Отже, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що перевірка платника податків мала бути призначена відповідно до п.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, а не згідно з п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78ПК України. Тобто, в наказі контролюючим органом невірно визначено підставу призначення перевірки.
З підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України встановлено обов'язок платника податків надати пояснення щодо виявлених порушень законодавства, додержання якого покладено на контролюючі органи.
При цьому, оскільки саме платником податків надаються пояснення та він є вільним у виборі форми їх викладення, що також стосується їх обсягу та змісту, у залежності від суті таких пояснень та виключно платником податків вирішується питання щодо обсягу підтверджуючих такі пояснення документів, оцінку щодо достатності яких надаватиме контролюючий орган в межах виявленого порушення законодавства.
Відповідно до п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:
1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з обовязкових підстав.
Платники податків та інші субєкти інформаційних відносин зобовязані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).
У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - пятим цього пункту, платник податків звільняється від обовязку надавати відповідь на такий запит.
Отже, запит про витребування контролюючим органом у платника податків пояснень та копій документів без визначення фактів, що свідчать про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях виключно які й потребують надання пояснень та їх документальних підтверджень, не може вважатись запитом в розумінні підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, ненадання або неповне/несвоєчасне надання відповіді на який може слугувати обставиною (підставою) для призначення позапланової перевірки.
З пояснень представника відповідача судом встановлено, що на запит позивачем надано відповідь, що підтверджується і матеріалами справи, проте відповідач вважає пояснення, інформацію та документи з тих питань, що витребовувались у запиті, недостатніми.
В свою чергу, контролюючим органом не надано суду доказів виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.
Виключно посилання на той факт, що в ході аналізу податкової звітності та іншої податкової інформації встановлено невідповідність податкових зобовязань та податкового кредиту, на думку суду не можуть слугувати підставою для висновку про факт порушення ТОВ «Прогр-ес Трейд» як платником податків чинного законодавства, яке потребувало б перевірки згідно вищенаведеної норми Податкового кодексу України.
Судом при оцінці спірних правовідносин також враховано правову позицію, викладену в пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», а також викладену в постанові Верховного Суду України від 27 січня 2015 року у справі №21-425а14.
З огляду на вищенаведене, суд зазначає, що відповідачем не було доведено законність та обґрунтованість проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача.
Разом з тим, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 24.12.2010 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D" відповідно до якої платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки.
Таким чином, оскільки допуск до проведення перевірки позивача відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді може бути лише суть виявлених порушень
Судом встановлено, що основним видом господарської діяльності ТОВ «Прогр-ес Трейд» є оптова торгівля хімічними речовинами.
Для надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом підприємство позивача отримало ліцензію Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті серії АЕ №420373 від 24.02.2014 року на необмежений строк з дозволеним видом робіт внутрішні перевезення небезпечних вантажів вантажними автомобілями, причепами, напівпричепами (а.с.76 т.1).
З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2005 між ТОВ «Прогр-ес Трейд» та ТОВ «БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП» було укладено договір поставки запасних частин №2812/15, за умовами якого продавець ТОВ «БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП» зобовязується передати у власність покупця ТОВ «Прогр-ес Трейд», а покупець зобовязується прийняти у свою власність та оплатити товар в кількості та за ціною (вартістю), що наводиться в специфікаціях до цього договору.
Відповідно до специфікації №1 до договору поставки №2812/15 від 28.12.2015 покупець постачає, а покупець приймає ємність аміачну у кількості 1 штука за ціною 360 000 гривень, у тому числі податок на додану вартість 60 000 гривень.
ТОВ «БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП» виписано підприємству позивача податкову накладну порядковий номер 146 від 30.12.2015.
Як вбачається з установлених судом обставин справи, факт отримання товару позивачем підтверджується первинними документами, які були досліджені судом під час судового розгляду справи, а саме копіями: видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, а також виписками банку з підтвердженням оплати за товарно-матеріальні цінності (а.с.52-53, 56-57 т.1). Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи та надано під час перевірки копію акту введення в експлуатацію основних засобів №87-ос від 31.12.2015 року, наказ про встановлення строку корисного використання основних засобів №88-ос від 31.12.2015 року, акту приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000047 від 31.12.2015 року, інвентарної картки обліку основних засобів обєкта ємність аміачна №89, інвентаризаційний опис основних засобів №2 від 31.12.2015 року.
Транспортування товару також підтверджується копією наказу №117-В від 29.12.2015 року «про направлення у відрядження» водія та директора підприємства позивача, подорожнього листа №ПТ-039 від 30-31.12.2015 року (та таксуванням до нього), договором найму (оренди) транспортного засобу MERSEDES-BENZ 307D, державний номер НОМЕР_1, наказом №28-ОС від 28.03.2014 року про введення в експлуатацію причіпа.
Надаючи правову оцінку правомірності віднесення підприємством позивача зазначеної суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту за грудень 2015 року, суд зазначає, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Податкового Кодексу України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
В матеріалах справи відсутні докази того, що під час перевірки податковий орган встановив обставини, які б свідчили про умисел позивача на укладення договору з контрагентом (та їх умислу) без наміру створити наслідки, які передбачені договором.
Навпаки, документально доведено виконання зобов'язань щодо отримання та оплати товару/послуг.
Зазначені обставини залишились не спростованими в ході судового розгляду справи.
У зв'язку з цим слід зазначити, що одним з основних завдань державної податкової інспекції є здійснення контролю дотримання податкового законодавства і надання роз'яснень законодавства з питань оподаткування платникам податків.
Висновки, які зроблені податковим органом на підставі програмного забезпечення судом до уваги не беруться, оскільки програмне забезпечення (інформаційні бази ДПІ) до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків не відноситься. Такі дані не є належним доказом відсутності фактів здійснення господарських операцій безпосередньо платника податків - позивача, та доказом несплати ним податку, якщо спірний період податковим органом перевірено з урахуванням всіх первинних документів та документів податкової звітності.
Не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку. Слід враховувати, що, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Платник податків не може нести відповідальність за дії контрагентів при відсутності вини, інакше порушуються основні конституційні засади: дотримання принципу справедливості як елемента верховенства права (ст. 8 Конституції України), індивідуалізації відповідальності (ст. 61 Конституції України), забезпечення доведеності вини (ст. 129 Конституції України).
Таким чином, позивачем отримані вказані податкові накладні у звязку з придбанням товару з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.
Таким чином, під час судового розгляду справи позивачем підтверджено належними та достатніми доказами факт отримання товару від ТОВ «БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП», а отже й правомірність формування податкового кредиту.
З огляду на викладене, суд вважає, що висновок акту перевірки №239/04/-36-14-09/36962089 від 01.02.2017 спростовується тим, що укладені договори між ТОВ «ПРОГР-ЕС ТРЕЙД» та ТОВ «БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП» реально виконані.
Суд звертає увагу на той факт, що до перевірки були надані всі первинні документи, по взаємовідносинам позивача з ТОВ «БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП», які підтверджують здійснення господарської операції за зазначеним договором, а саме: податкова накладна, товарно-транспортна накладна, видаткова накладна, платіжні документи тощо.
У звязку з викладеним, суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов ТОВ «ПРОГР-ЕС ТРЕЙД» в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення.
Отже, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає наступне. Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» та ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 139, ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи рішення суду про часткове задоволення позовних вимог, а також те, що у справі міститься документальне підтвердження сплати позивачем судового збору у розмірі 3200 гривень (оригінали платіжних доручень від 10.03.2017 року №2381 та від 24.03.2017 року №2418), суд вважає за необхідне розподілити судові витрати позивача, який не є субєктом владних повноважень, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Відтак, стягненню на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 1600 грн. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогр-ес Трейд» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний тект рішення складений 26 січня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3