Справа № 574/1482/16-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Куцан В.М.

23 січня 2018 р. Справа № 574/1482/16-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Бондаркова Василя Івановича на постанову Буринського районного суду Сумської області від 19 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Бондаркова Василя Івановича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В с т а н о в и л а:

07 грудня 2016 року (а.с. б/н - поштовий конверт, який знаходиться між а.с. 12 та 13) позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача - головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Бондаркова В.І. (далі по тексту - відповідач, головний інспектор Бондарков В.І.) № 283 від 29 листопада 2016 року по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 29 листопада 2016 року відносно нього відповідачем був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП і в цей же день винесено постанову № 283, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за цією статтею з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. за нібито невиконаний припис відповідача.

Позивач зазначає, що він не допускав адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП. В приписі відповідача, останній не зазначив,що він повинен усунути порушення містобудівного законодавства, будівельних норм і правил шляхом розроблення проектної документації та реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що 08 серпня 2016 року на підставі направлення для проведення позапланової перевірки від 08 червня 2016 року № 462 ним було здійснено позапланову перевірку дотримання позивачем ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Перевіркою встановлено, що на земельних ділянках, одна з яких має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, інша - для ведення особистого селянського господарства, позивачем проводяться роботи по будівництву ангару та зерноочисної машини заввишки 10,0 м шляхом облаштування залізобетонної основи по контуру ангару і встановленням металевого каркасу з використанням профільного листа для покрівлі, а також використовується бетонний розчин і облаштовуються залізобетонні опори глибиною 4,0 м, чим було порушено статтю 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», так як будівництво здійснюється без затвердженої проектної документації та подання декларації про початок виконання будівельних робіт, тощо.

08 серпня 2016 року по відношенню до позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 96 КУпАП. Постановою від 17 серпня 2017 року № 195 ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 96 КУпАП, - за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів ІІ категорії складності.

08 серпня 2016 року ОСОБА_2 видані приписи: № 462 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (термін виконання до 08 листопада 2016 року) і № 462/1 про зупинення будівельних робіт (негайно).

17 серпня 2016 року ОСОБА_2 повідомив управління Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області про виконання припису № 462/1.

29 листопада 2016 року здійснена перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності (ОСОБА_2.) вимог припису № 462 від 08 серпня 2016 року, про що складений Акт позапланової перевірки від 29 листопада 2016 року № 715. За висновками цього Акту вимоги припису № 462 від 08 серпня 2016 року позивач не виконав.

29 листопада 2016 року по відношенню до позивача ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за скоєння якого передбачена частиною 1 статті 188-42 КУпАП - невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю. В той же день постановою № 283 за скоєння зазначеного адміністративного правопорушення ОСОБА_2 підданий адміністративному стягненню.

Постановою Буринського районного суду Сумської області від 19 червня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_4 задоволений.

Постанова головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Бондаркова В.І. від 29 листопада 2016 року № 83 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень на ОСОБА_2 за частиною 1 статті 188-42 КУпАП визнана протиправною та скасована.

Судове рішення вмотивовано тим, що з припису відповідача № 462/1 від 08 серпня 2016 року, отриманого позивачем, вбачається, що відповідач, з метою усунення виявлених під час проведення перевірки порушень вимагав від ОСОБА_2: « 1. Зупинити виконання будівельних робіт. 2. Термін виконання негайно. Про виконання припису повідомити Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумські області до 10 серпня 2016 року.» (а.с.10).

08 серпня 2016 року, тобто після отримання припису, позивач ОСОБА_4 припинив будь-які будівельні роботи, що також підтверджується і його письмовим повідомленням на адресу відповідача від 09 серпня 2016 року, про отримання якого останній зазначав у своїх письмових запереченнях.

За таких обставин, на думку суду, у відповідача були відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за невиконання цього припису.

Недогодуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі головний інспектор Бондарков В.І., посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Буринського районного суду Сумської області від 19 червня 2017 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволені адміністративного позову ОСОБА_2

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не з'ясував ту обставину, що до адміністративної відповідальності постановою № 283 від 29 листопада 2016 року позивач ОСОБА_2 був притягнутий за невиконання припису № 462 від 08 серпня 2016 року, а не припису № 462/1 від 08 серпня 2016 року.

Відповідно до вимог припису № 462 від 08 серпня 2016 року ОСОБА_2 зобов'язано усунути порушення містобудівного законодавства, будівельних норм і правил шляхом розроблення проектної документації та реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Станом на 29 листопада 2016 року данні про виконання вимог означеного припису до управління Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області від позивача не надійшли.

За приписами ч. 3 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час, місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду /а.с. 86-87, 100/, до судового засідання не прибули. Фіксування судового засідання технічними засобами не відбувалось згідно положень ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення, скасуванню з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України встановлено, що основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме:

- здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань;

- виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури;

- внесення Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України пропозицій щодо формування політики із відповідних питань.

Поняття державного архітектурно-будівельного контролю міститься у частині першій статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та означає сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до пункту 16 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 553 від 23 травня 2011 року (далі - Порядок N 553), за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Пунктом 17 Порядку N 553 передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Учасниками справи не спростовуються ті обставини, що 08 серпня 2016 року на підставі направлення для проведення позапланової перевірки відповідачем було здійснено позапланову перевірку дотримання позивачем ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Перевіркою встановлено, що на земельних ділянках, одна з яких має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, інша - для ведення особистого селянського господарства, позивачем проводяться роботи по будівництву ангару та зерноочисної машини заввишки 10,0 м шляхом облаштування залізобетонної основи по контору ангару і встановленням металевого каркасу з використанням профільного листа для покрівлі, а також використовується бетонний розчин і облаштовуються залізобетонні опори глибиною 4,0 м. Оскільки будівництво здійснюється без затвердженої проектної документації та подання декларації про початок виконання будівельних робіт, позивачем порушено статтю 9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

08 серпня 2016 року по відношенню до позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 7 статті 96 КУпАП. Постановою відповідача від 17 серпня 2016 року № 195 ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 96 КУпАП, - за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів ІІ категорії складності.

08 серпня 2016 року ОСОБА_2 видані приписи: № 462 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (термін виконання до 08 листопада 2016 року) і № 462/1 про зупинення будівельних робіт (негайно).

17 серпня 2016 року ОСОБА_2 повідомив управління Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області про виконання припису № 462/1.

29 листопада 2016 року здійснена перевірка виконання ОСОБА_2 як суб'єктом містобудівної діяльності вимог припису № 462 від 08 серпня 2016 року, про що складений Акт позапланової перевірки від 29 листопада 2016 року № 715. За висновками цього Акту вимоги припису № 462 від 08 серпня 2016 року позивач не виконав (а.с. 93).

29 листопада 2016 року по відношенню до позивача ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за скоєння якого передбачена частиною 1 статті 188-42 КУпАП - невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (а.с. 94-95). Зокрема в протоколі зазначено, - «Вимогами припису від 08 серпня 2016 № 462 (пункт 1) виданого гр. ОСОБА_2 було передбачено: усунути порушення містобудівного законодавства, будівельних норм і правил шляхом розроблення проектної документації та реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт».

В той же день постановою № 283 за скоєння зазначеного адміністративного правопорушення ОСОБА_2 підданий адміністративному стягненню (а.с. 96).

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як убачається із протоколу № 715 від 29 листопада 2016 року про адміністративне правопорушення, протокол складався в присутності позивача ОСОБА_2, права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, останньому були роз'яснені, з датою, часом і місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 ознайомлений, свідченням чому є підписи позивача в означеному протоколі.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач ОСОБА_2 не зазначав про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Приписами частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, тощо.

Аналогічне положення кореспондується з пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року N 553.

В силу частини першої статті 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, вищенаведеними нормами чинного законодавства передбачена відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Матеріалами справи підтверджується порушення позивача, зокрема, актом від 29 листопада 2016 року, приписом від 08 серпня 2016 року № 462 разом з протоколом про адміністративне правопорушення 29 листопада 2016 року та безпосередньо оскаржуваною постановою.

Колегія суддів звертає увагу, що єдиною підставою для звернення до суду з цим позовом є твердження позивача про те, що в приписі від 08 серпня 2016 року № 462/1 не зазначено, що він повинен усунути порушення містобудівного законодавства, будівельних норм і правил шляхом розроблення проектної документації та реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Колегія суддів зауважує, що 19 червня 2017 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача (а.с. 35-39), в яких останній фактично повідомляв, що до адміністративної відповідальності позивач ОСОБА_2 був притягнутий саме за невиконання припису від 08 серпня 2016 року № 462, а не припису від 08 серпня 2016 року № 462/1.

Жодних заперечень з цього приводу від позивача або його представника до суду не надійшло. Позивач ОСОБА_2 також не скористався своїм правом подати заперечення (відгук) на апеляційну скаргу головного інспектора Бондаркова В.І. й, таким чином, спростувати доводи скаржника щодо обґрунтованості застосування до нього адміністративного стягнення за невиконання саме припису від 08 серпня 2016 року № 462.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та прийняття нового - про відмову в задоволені вимог ОСОБА_2, оскільки вищеозначені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка.

Відповідно до частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині < > є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справами (пункт перший частини першої статті 317 КАС України).

За приписами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша статті 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга статті 308).

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

Частиною 6 статті 139 КАС України визначено, що якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів не вбачає підстав для проведення розподілу судових витрат, оскільки відповідно до положень статті 139 КАС України суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на сплату судового збору.

На підставі наведеного, керуючись статтями 126, 139, 229, 292, 293, 308-310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Бондаркова Василя Івановича задовольнити.

Постанову Буринського районного суду Сумської області від 19 червня 2017 року скасувати з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволені адміністративного позову ОСОБА_2.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик Л.О. Донець
Постанова складена і підписана 23 січня 2018 року.