Справа № 823/2222/17
Суддя: С.О.Кульчицький
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року справа № 823/2222/17

12 год. 35 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Роя О.В.,

представника позивача Недосєки І.В. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод» (18000, Черкаська область, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 150, офіс 9, ідентифікаційний код 32993511) до Ширяївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (66800, Одеська область, смт. Ширяєве, вул. Соборна, 158), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ідентифікаційний код 00039019), публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, ідентифікаційний код 14360570), публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ідентифікаційний код 14305909), публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ідентифікаційний код 00032129) про визнання протиправними і скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод" (далі - позивач) з адміністративним позовом до Ширяївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - відповідач), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить:

- визнати протиправною і скасувати постанову від 22.07.2014 заступника начальника відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Сиротюк В.О. у виконавчому провадженні № 44031618 про стягнення з боржника виконавчого збору;

- скасувати постанову від 22.10.2014 начальника відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Саламахи В.В. про накладення арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні № 44031618;

- зобов'язати Ширяївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області зняти арешт з коштів, які містяться на розрахункових рахунках товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод», відкритих у ПАТ «Райффайзен банк Аваль», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Державний ощадний банк України», припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання наказу господарського суду Одеської області №916/3608/13 від 28.03.2014, постанови заступника начальника відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Сиротюк В.О. від 22.07.2014 у виконавчому провадженні № 44031618 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод» виконавчого збору та постанови начальника відділу державної виконавчої служби Ширяєвського районного управління юстиції Саламахи В.В. від 22.10.2014 про накладення арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні № 44031618.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 22.07.2014 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні № 44031618, згідно з якою стягнуто з боржника - ТОВ «Ширяєвський Хлібозавод» виконавчий збір в розмірі 6 882 грн 00 коп. Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Саламахи В.В. від 22.10.2014 у виконавчому провадженні № 44031618 при примусовому виконанні наказу господарського суду Одеської області від 28.03.2014 № 916/3608/13 про стягнення з ТОВ "Ширяєвський Хлібозавод" витрат по сплаті судового збору в сумі 68 820 грн 00 коп. накладено арешт на кошти ТОВ "Ширяєвський Хлібозавод" у банку та інших фінансових установах.

Проте, позивач вказує, що постанову про відкриття виконавчого провадження № 44031618 боржник - ТОВ "Ширяєвський Хлібозавод" не отримував, а тому не мав змоги вчасно вчинити дії для добровільного виконання рішення суду. При цьому, 31.05.2016 виконавчий лист повернуто стягувачу без виконання, однак відповідач всупереч вимог Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) не зняв арешт з майна, що належить позивачу, не скасував постанову про арешт коштів та не вчинив дій щодо зняття арешту з коштів, які містяться на банківських рахунках позивача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити повністю з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, направив на адресу суду заяву, якою просив розглядати справу без його участі.

У наданому до суду відзиву на адміністративний позов відповідач заперечує проти позову та зазначив, що в даному випадку рішення господарського суду Одеської області у справі №916/3608/13 про стягнення з ТОВ "Ширяєвський Хлібозавод" витрат по сплаті судового збору в сумі 68 820 грн 00 коп. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» не виконано та завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягнуто, а тому припиняти чинність арешту та скасовувати інші заходів примусового виконання рішення є неможливим та не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Інші учасники справи у судове засідання також не прибули, причини неприбуття суду не повідомили.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає про таке.

15.07.2014 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Одеської області відкрито виконавче провадження ВП № 44031618 з виконання наказу про примусове виконання рішення № 916/3608/13, виданого 28.03.2014 господарським судом Одеської області, про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод» на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» витрат по сплаті судового збору в сумі 68 820 грн. 00 коп. Вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження позивачу до 22.07.2014 надано строк для добровільного виконання наказу господарського суду Одеської області та сплати на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» витрат по сплаті судового збору в сумі 68 820 грн. 00 коп. понесених останнім під час розгляду справи № 916/3608/13. Крім того, зазначено, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

В подальшому, у зв'язку з невиконання товариством з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод» у добровільному порядку наказу господарського суду Одеської області та не сплати на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» витрат по сплаті судового збору в сумі 68 820 грн. 00 коп., 22.07.2014 прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 6 882 грн. 00 коп.

06.08.2014 до відповідача від товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод» надійшла заява про відкладення виконавчих дій, у зв'язку зі звернення до господарського суду Одеської області із відповідною заявою про відстрочку виконання рішення у справі № 916/3608/13.

На підставі вказаної заяви, відповідно до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», 06.08.2014 державним виконавцем прийнято постанову про відкладення провадження виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області, виданого 28.03.2014 у справі № 916/3608/13.

Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Саламахи В.В. від 22.10.2014 у виконавчому провадженні № 44031618 при примусовому виконанні наказу господарського суду Одеської області від 28.03.2014 № 916/3608/13 про стягнення з ТОВ "Ширяєвський Хлібозавод" витрат по сплаті судового збору в сумі 68 820 грн 00 коп. накладено арешт на кошти ТОВ "Ширяєвський Хлібозавод" у банку та інших фінансових установах.

19.12.2014 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Павловським С.Ф. прийнято постанову про приєднання ВП № 44031618 до зведеного виконавчого провадження № 46378245.

Також, 31.05.2016 державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв'язку з відсутністю у боржника майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними

Не погоджуючись з постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору, та незняттям арешту з коштів боржника позивач оскаржив відповідні рішення до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Спеціальним законом, який був чинним на час прийняття оскаржуваних постанов, та визначав умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, був Закон України від 21.04.1999 № 606-XIV "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606).

Відповідно до статті 1 Закону № 606 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частина 2 статті 25 Закону № 606 визначає, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові (ч. 5 ст. 25 Закону № 606).

Згідно з ч. 6 ст. 25 Закону № 606 постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ст. 31 Закону № 606 копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 606 у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються (ч. 3 ст. 27 Закону № 606).

Відповідно до ст. 28 Закону № 606 у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 3.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 № 489/20802, визначений порядок стягнення виконавчого збору.

Стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 28 Закону № 606.

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що підставою для винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору є невиконання боржником рішення у строк, встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження, за умови обізнаності боржника про таку постанову та про строк, в який він може самостійно сплатити борг.

В матеріалах справи відсутні докази надіслання та вручення боржнику - товариству з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод» рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2014, в якій позивачу надано строк до 22.07.2014 для добровільного виконання наказу господарського суду Одеської області та сплати на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" витрат по сплаті судового збору в сумі 68 820 грн. 00 коп. понесених останнім під час розгляду справи № 916/3608/13.

Таким чином, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не було вжито всіх необхідних дій щодо повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, не встановлено обставин щодо отримання боржником такої постанови.

Тому, вказані обставини виключали можливість здійснити самостійне виконання боржником - товариством з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод» виконавчого документа, чи здійснити оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження, та свідчать про порушення відповідачем вимог Закону № 606.

Приписами Закону № 606 також передбачено, що стягнення з боржника виконавчого збору пов'язується з фактом невиконання боржником виконавчого документу самостійно та початком процедури примусового виконання такого документу за умови вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 28.01.2015 у справі №3-217гс14, яким зокрема відзначено наступне: "Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися".

Так, відповідачем не надано будь-яких доказів щодо направлення позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2014, що не дало можливості товариству з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод» до 22.07.2014 добровільно виконати наказ господарського суду Одеської області та сплатити на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» витрат по сплаті судового збору в сумі 68 820 грн. 00 коп., а також стало наслідком вчинення дій, спрямованих на примусове виконання рішення та прийняття оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору.

Більше того, суд звертає увагу, що позивачем 06.08.2014 направлено відповідачу заяву про відкладення виконавчих дій, у зв'язку зі звернення до господарського суду Одеської області із відповідною заявою про відстрочку виконання рішення у справі № 916/3608/13.

Відповідачем у свою чергу, на підставі вказаної заяви, відповідно до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», 06.08.2014 прийнято постанову про відкладення провадження виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області, виданого 28.03.2014 у справі № 916/3608/13.

Таким чином, постанова заступника начальника відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Сиротюк В.О. від 22.07.2014 у виконавчому провадженні № 44031618 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод» виконавчого збору є протиправною і підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про скасування постанови начальника відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Саламахи В.В. від 22.10.2014 про накладення арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні № 44031618, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пп. 4.1.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5, в редакція що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобов'язаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Після прийняття постанови про арешт майна боржника відповідно до п.4.2 Інструкції, державний виконавець здійснює опис та арешт майна боржника.

Зокрема, відповідно до пп. 4.2.1 п.4.2 Інструкції після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт.

Згідно з пп. 4.1.9 Інструкції, на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших фінансових установах, накладається арешт, про що виноситься постанова державного виконавця.

У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчими документами, виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій та вказується номер рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Таким чином, державний виконавець на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний прийняти міри для виконання виконавчого документа, в тому числі винести постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

З огляду на вище викладене суд вважає, що такі дії державного виконавця порушують вимоги Закону України «Про виконавче провадження», негативно впливають на господарську діяльність позивача, можуть зупинити діяльність даного товариства і фактично є втручанням у його діяльність.

Суд зазначає, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на всі кошти боржника позбавляє останнього права вільно розпоряджатись майном та здійснювати свою господарську діяльність, тому оскаржувана постанова про арешт коштів боржника від 22.10.2014 є протиправною та підлягає скасуванню.

Крім того, судом встановлено, що постановою від 31.05.2016 виконавчий документ повернутий стягувачеві, відповідно до змісту вказаної постанови вбачається, що у боржника, товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод» не виявлено майна та коштів, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону № 606, державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 48 цього Закону.

При цьому наслідки завершення виконавчого провадження визначені ст.50 Закону № 606.

Так, у відповідності до змісту ст. 50 Закону № 606, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Разом з тим, суд зауважує, що ч.1 ст. 50 Закону № 606 не передбачено обов'язку державного виконавця вчиняти дії щодо зняття накладеного арешту у випадку звершення виконавчого провадження внаслідок повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки згідно з ч.1 ст. 47 Закону № 606 виконавчий документ повертається стягувачу за наявності підстав визначених п.1-9 ч.1 ст.47 та за умови, що виконавче провадження за таким виконавчим документом не здійснювалося або здійснено частково.

Натомість, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Такі ж гарантії застосовні і до інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Тобто рішення про зняття арешту приймається тим органом, який прийняв рішення про накладення арешту шляхом винесення постанови про скасування арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що виконавчий лист повернутий стягувачу згідно зі ст. 47 Закону №606, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язати Ширяївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області зняти арешт з коштів, які містяться на розрахункових рахунках товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод», відкритих у ПАТ «Райффайзен банк Аваль», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Державний ощадний банк України», припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання наказу господарського суду Одеської області №916/3608/13 від 28.03.2014, постанови заступника начальника відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Сиротюк В.О. від 22.07.2014 у виконавчому провадженні № 44031618 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод» виконавчого збору та постанови начальника відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Саламахи В.В. від 22.10.2014 про накладення арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні № 44031618.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, які належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 14, 77, 90, 139, 205, 242-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною і скасувати постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Сиротюк В.О. від 22.07.2014 у виконавчому провадженні № 44031618 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод» виконавчого збору.

Визнати протиправною і скасувати постанову начальника відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Саламахи В.В. від 22.10.2014 про накладення арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні № 44031618.

Зобов'язати Ширяївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області зняти арешт з коштів, які містяться на розрахункових рахунках товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод», відкритих у ПАТ «Райффайзен банк Аваль», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Державний ощадний банк України», припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання наказу господарського суду Одеської області №916/3608/13 від 28.03.2014, постанови заступника начальника відділу державної виконавчої служби Ширяєвського районного управління юстиції Сиротюк В.О. від 22.07.2014 у виконавчому провадженні № 44031618 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод» виконавчого збору та постанови начальника відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Саламахи В.В. від 22.10.2014 про накладення арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні № 44031618.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ширяївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (66800, Одеська область, смт. Ширяєве, вул. Соборна, 158) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ширяєвський хлібозавод» (18000, Черкаська область, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 150, офіс 9, ідентифікаційний код 32993511) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 800 (чотири тисячі вісімсот) грн 00 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький

Рішення складене у повному обсязі 19.01.2018.