Справа № 826/727/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 січня 2018 року м. Київ № 826/727/18

Суддя-доповідач Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В.І., ознайомившись з позовною заявою

за позовом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання дії протиправними, скасування постанови від 06 грудня 2017 року №54993727.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 11 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Водночас, позивач у позовній заяві не зазначив власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства (частина третя статті 106 КАСУ у редакції чинній на момент подання позовної заяви до суду) України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Обґрунтовуючи обставини, що унеможливлюють сплату судового збору представник позивача зазначив про відсутність в Управлінні коштів, призначених для сплати судового збору.

Частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За правилами частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Разом з тим, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження скрутного матеріального становища, який унеможливлює сплату судового збору.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано: суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано: суб'єктом владних повноважень, юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено, що в 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року становить 1762 гривень.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, за подання до адміністративного суду позову, який містить вимогу немайнового характеру, судовий збір належить сплатити в розмірі 1 762,00 грн. та за позовну вимогу майнового характеру адміністративного позову необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем в адміністративному позові заявлено 2 (дві) вимоги, а саме: одна вимога немайнового характеру (визнати протиправними дії відповідача) та одна вимога майнового характеру (скасувати постанову від 20 грудня 2017 року №47479192 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн).

Таким чином, судовий збір дорівнює 3 524,00 грн, з яких 1762,00 за вимогу немайнового характеру та 1 762,00 грн за вимогу майнового характеру (10200,00 грн х 1,5% не менше 1 762,00 грн).

Отже позивачем не дотриманні вимоги статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки позивач може усунути шляхом подання до суду: власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та документу про сплату судового збору, в розмірі 3 524,00 грн, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві без руху.

2. Відмовити у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

3. Встановити позивачу 10-денний строк з дня отримання даної ухвали на усунення недоліків позовної заяви.

4. Попередити позивача про те, що у разі, якщо недоліки не буде усунуто у встановлений судом строк, позовну заяву буде повернуто відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена лише у випадку порушення правил підсудності

Суддя -доповідач В.І. Келеберда