Справа № 757/26109/16-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Земляної Г.В.,

Ісаєнко Ю.А.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Печерського районного суду м.Києва від 11 серпня 2017 року, що прийнята о 08 год. 51 хв. у місті Києві, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до інспектора роти №10 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капрала поліції Іващенко Сергія Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- скасувати постанову серії ЕАА №007738 від 09.03.2016 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене частиною третьою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), якою застосоване до ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн;

- закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 121 КУпАП у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Постановою Печерського районного суду м.Києва від 11 серпня 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправною та скасовано постанову серії ЕАА №007738 від 09.03.2016, винесену капралом поліції 10 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Іващенком С.Л. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене частиною третьою статті 121 КУпАП, якою застосоване до ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачем під час розгляду справи про адміністративну правопорушення, а також під час розгляду даної справи у суді не було надано доказів здійснення вимушеної зупинки у забороненому місці у зв'язку із поломкою транспортного засобу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 09.03.2016 капралом поліції 10 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м.Києва Іващенком С.А. винесено постанову серії ЕАА № 007738 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно вказаної постанови, 09.03.2016 о 00:00 год. на вул. Я.Вал,128/31 ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Land Rover Rang Rove», д.н.з НОМЕР_1 здійснив зупинку другим рядом, чим створив перешкоду дорожнього руху.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що заперечень чи доказів, які б спростовували доводи позивача про протиправність оскаржуваної постанови, відповідачем надано не було.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскаржуваною постановою від 02.11.2016 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 121 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Зміст зазначеної постанови свідчить про те, що відповідачем було встановлено поручення позивачем пункту 15.4 ПДР, яка передбачає, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Поряд із цим, як вбачається з матеріалів справи, позивач стверджує, що ним була здійснена вимушена зупинка у зв'язку із поломкою транспортного засобу.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху;

Згідно пункту 15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Відповідно до підпункту «а» пункту 9.9 ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі;

Позивач стверджує, що зазначені вимог ПДР ним були виконані та на час вимушеної зупинки була увімкнена аварійна світлова сигналізація.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи, що скаржник в апеляційній скарзі посилається виключно на те, що позивач не надав доказів здійснення вимушеної зупинки у зв'язку із поломкою транспортного засобу, то колегія суддів суду апеляційної інстанції надаватиме оцінку виключно зазначеним доводам. Також суд апеляційної інстанції не переглядатиме рішення суду першої інстанції в частині, якою у задоволенні позову було відмовлено, оскільки скаржник постанову суду в цій частині не заперечує.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються <…> поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, <…> показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, <…> а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладені норми, колегія суддів суду апеляційної інстанції наголошує на тому, позивач не має обов'язку доведення правомірності вчинених ним дій при зупинці транспортного засобу, а суд в силу частини четвертої статті 77 КАС не вправі витребовувати такі докази у позивача. Обов'язок доказування у даній справі покладається на відповідача як суб'єкта владних повноважень, яким прийнято оскаржуване рішення. Тобто саме відповідач має довести факт вчинення позивачем правопорушення.

Не зважаючи на викладене, жодних доказів вчинення позивачем правопорушення відповідачем не надано, а саме лише посилання на це в апеляційній скарзі не може бути визнано судом достатнім.

Таким чином, оскаржуваним рішенням порушено право позивача на повний та справедливий розгляд його справи відповідачем. Отже, суд першої інстанції прийняв правильне рішення в частині задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 286, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м.Києва від 11 серпня 2017 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Ю.А. Ісаєнко