Справа № 163/2352/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року № 876/156/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Смидюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 17 листопада 2017 року у справі №163/2352/17 (суддя Гайдук А.Л.; постанову прийнято о 17/48 год; м.Любомиль, Волинська область, повний текст складено 21 листопада 2017 року) за його позовом до інспекторів сектору реагування патрульної поліції №3 Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Віцинця Юрія Олександровича, Пашка Павла Володимировича про скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспекторів сектору реагування патрульної поліції №3 Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Віцинця Ю.О., Пашка П.В. (далі - Інспектори) у якому просив визнати дії Інспекторів щодо складання постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серій БР №№801299, 801298 від 26.08.2017 (далі - Постанови) незаконними; визнати Постанови протиправними та скасувати їх.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що його протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.5 ст.121 та ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та безпідставно накладено адміністративні стягнення. Зазначає, що факт порушення ним вимог «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (далі - ПДР), нічим іншим, крім оскаржуваних Постанов не підтверджений. Звертає увагу і на те, що про винесення щодо нього Постанов він не знав та про складання таких після зупинки його автомобіля Інспекторами не попереджався.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 17 листопада 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою його позовні вимоги задовольнити. В апеляційній скарзі покликається на обставини викладені в позовній заяві, яким суд не дав належної правової оцінки.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а тому у відповідності до ч.4 ст.229, ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими з таких міркувань.

Апеляційним судом, з врахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.08.2017 близько 19/00 год позивач, керуючи по вул.Дружби в м.Любомиль транспортним засобом марки Ауді-А6, номерний знак LR04801, обладнаним засобом пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, а також на вимогу одного з Інспекторів не пред'явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив пп. «а» п.2.1, пп. «в» 2.3 розділу 2 ПДР.

На підставі наведеного Інспекторами винесено Постанови, згідно яких позивача було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.5 ст.121 (постанова винесена Пашком П.В) та ч.1 ст.126 КУпАП (Віцинцем Ю.О) і накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 та 425 грн відповідно (а.с.3-4).

Позивач не погоджується з винесеними щодо нього Постановами та вказує, що жодного належного підтвердження допущення ним порушень вимог ПДР відповідачами суду не надано.

Відповідно до пп. «а» п.2.1, пп. «в» п.2.3 розділу 2 ПДР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

За змістом ч.5 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП (в редакції, чинній час виникнення спірних відносин) порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

«Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Інструкція) визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п.1 розділу 3 Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч.5 ст.121та ст.126 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушенняп.2 розділу 3 Інструкції).

У розглядуваній справі, суд першої інстанції зазначив, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення Постанов розпочалось на місці вчинення адміністративного правопорушення, однак продовжився у відділі поліції, так як Інспектори не мали анкетних даних ОСОБА_1, а тому запам'ятавши номер автомобіля останнього відправились у відділ, де через бази даних встановили такі і склали Постанови.

У відповідності до п.8 розділу 3 Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки (п.9 розділу 3 Інструкції).

З доводів апеляційної скарги видно, що позивач не повідомлявся Інспекторами про те, що стосовно нього будуть винесені Постанови. Такі йому були надіслані 31.08.2017 рекомендованими листами по пошті, про що є відмітки у Постановах. ОСОБА_1 також вказує, що відмітки у Постановах, де зазначено, що він від ознайомлення та отримання копій таких Постанов відмовився, є неправдивими, оскілки такі в його присутності не складалися і йому не зачитувалися.

Водночас, як зазначає суд, зі слів відповідачів, позивач повідомлявся про складання Постанов, однак самовільно покинув місце вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилаючись на неправомірність винесення Інспекторами оскаржуваних Постанов позивач, крім зазначеного вище, також вказує і на те, що його зупинив інспектор Віцинець Ю.О., який і виніс одну із Постанов, а постанова про притягнення його до відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП складена інспектором Пашком П.В. з яким він навіть не розмовляв. При цьому, ОСОБА_1, вказав, що не надав інспектору Віцинцю Ю.О. посвідчення водія, оскільки, вважає, що його автомобіль було зупинено без порушення ним ПДР.

Крім того, фіксування вчинених ОСОБА_1 порушень здійснено лише Постановами, так як з пояснень відповідачів наданих ними у суді першої інстанції станом на серпень 2017 року вони не були забезпечені нагрудними відео реєстраторами.

Щодо факту винесення Постанови інспектором Пашком П.В., цей суд першої інстанції погодився з доводами відповідачів, які вказали, що оскільки ними було виявлено два порушення ПДР однією особою, то кожен і з них виніс Постанову по окремому із порушень, так як Інструкцією заборонено одним поліцейським фіксувати два порушення.

Проте, такі доводи є надуманими та безпідставними, оскільки Інструкцією не передбачено такого обмеження, а лише зазначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим поліцейським, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (п.3 розділу 5).

А отже, інспектором, який здійснив зупинку транспортного засобу, могла бути винесена одна постанова на два правопорушення, але із застосуванням стягнення за більш серйозне правопорушення, з числа вчинених.

Частиною 1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи фактичні обставини справи, та зважаючи не те, що Інспекторами при складанні Постанов не дотримано вимог Інструкції щодо винесення таких Постанов, не спростовано доводів апелянта щодо безпідставного винесення Постанови інспектором Пашком П.В. та відсутності засобів відеофіксації правопорушення, апеляційний суд вважає, Постанови протиправними та необґрунтованими, а рішення суду про безпідставність заявленого позову помилковим, та таким, що прийнято без з'ясування всіх обставин справи.

Відтак, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Такі обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову, з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Любомльського районного суду Волинської області від 17 листопада 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Пашка Павла Володимировича щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №801299 від 26 серпня 2017 року.

Визнати протиправними дії інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Віцинця Юрія Олександровича щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №801298 від 26 серпня 2017 року.

Скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Пашка Павла Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №801299 від 26 серпня 2017 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Віцинця Юрія Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №801298 від 26 серпня 2017 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін