Справа № 804/8505/17
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2018 року Справа № 804/8505/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про про скасування акту, -
13 грудня 2017 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (далі позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (далі відповідач) з вимогами про визнання нечинним та скасування акту перевірки вимог земельного законодавства за обєктом земельної ділянки від 16.08.2017 р. № 220-ДК/215/АП/09/01/-17.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. ОСОБА_3 та Новомосковською районною державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки. Строк даного договору на теперішній час сплив. Позивач має намір продовжити дію договору шляхом укладення додаткової угоди, має переважне право на поновлення договору на новий термін. 16.08.2017 р. фахівцем відповідача проведено перевірку земельної ділянки та складено акт, який містить недостовірні відомості. Жодних порушень вимог земельного законодавства на орендованій земельній ділянці позивач не допускав.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши свою позицію наступним. Строк дії договору оренди з ОСОБА_3 не може бути продовженим, оскільки не досягнуто згоди по основним умовам договору. Перевірку земельної ділянки проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, всі викладені в акті відомості відповідають дійсності.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.
Строк дії договору 10 років з моменту державної реєстрації.
За результатами перевірки складено акт № 220-ДК/215/АП/09/01/-17 від 16.08.2017 р.
В акті встановлено, що позивачем допущено нецільове використання земельної ділянки площею 1,2 га, що є порушенням п. «а» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України та самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,8 га, яка відноситься до земель державної власності, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.
За результатами обстеження встановлено, що частина земельної ділянки площею 1,2 га використовується за цільовим призначенням. Ця частина земельної ділянки була задискована для запобігання розповсюдженню пожежі. Земельна ділянка площею 0,8 га використовується учасником АТО ОСОБА_5, який не встиг здійснити оформлення права користування в звязку з відрядженням до зони АТО.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: складати актиперевірокчипротоколи про адміністративніправопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимогзаконодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.
Відповідно до пп. 1, 2, 7 розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Справа розглядається у 15-денний строк з дня одержання державним інспектором, правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та іншихматеріалівсправи.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, державний інспектор виносить одну з таких постанов:
про накладення адміністративного стягнення (додаток 3);
про закриття справи (додаток 4).
Згідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельнихресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієїстатті, у власність або у користування для всіх потреб.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, якімістятьінформаціющодо предмета доказування. Суд не бере до розглядудокази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, яківходять до предмета доказування.
Питання про достатністьдоказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести тіобставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах субєктвладнихповноважень не можепосилатися на докази, які не булипокладені в основу оскаржуваногорішення, за виняткомвипадків, коли віндоведе, що ним буловжитовсіхможливихзаходів для їхотримання до прийняттяоскаржуваногорішення, але вони не булиотримані з незалежнихвіднього причин.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) субєкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Акт перевірки вимог земельного законодавства за обєктом земельної ділянки від 16.08.2017 р. № 220-ДК/215/АП/09/01/-17не є рішенням субєкта владних повноважень в розумінні ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України. На підставі вказаного акту відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 220-ДК/0112ПО/08/01/-17 від 12.10.2017 р., яка є рішенням субєкта владних повноважень відповідно до ст.ст. 4, 19 Кодексу адміністративного судочинства України.
Належним способом захисту порушеного права є оскарження вказаної постанови.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач вважає порушеним своє право на продовження строку дії договору оренди земельної ділянки від 17.07.2007 р. Відповідно до пояснень позивача, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ухиляється від укладення додаткової угоди про продовження строку дії договору оренди.
В такому випадку, належним способом захисту порушеного права є не оскарження акту перевірки, а звернення до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо не продовження строку дії договору оренди та зобовязання продовжити строк дії договору оренди шляхом укладення додаткової угоди.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 не обґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст.ст. 244, 245, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про скасування акту- відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення буде виготовлено у повному обсязі протягом 10 днів з моменту проголошення.

Рішення виготовлено у повному обсязі 18.01.2017 р.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 18.01.2018 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_6