Справа № 202/4310/17(2-а/202/194/2017)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2018 рокусправа № 202/4310/17(2-а/202/194/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Божко Л.А.

судді: Дурасової Ю.В. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2017 р. ухвалену суддею Волошиним Є.В., в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська о 14:42 год., повний текст постанови складено 18.10. 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови по справі про порушення митних правил,-

в с т а н о в и В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування постанови по справі про порушення митних правил №0123/110000014/17 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20610,18 грн.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2017 р. позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду відповідач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати постанову суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в даному випадку не має складного випадку класифікації товару, оскільки, як декларант так і посадова особа органу доходів і зборів визначили класифікаційний код товару на підставі одного пакету товаросупровідних документів. Також зазначено, що позивачем рішення про визначення коду товару не оскаржувалось, а ввезений товар в подальшому був оформлений за митним кодом визначеним митницею.

В судовому засіданні представник відповідача просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати. Представник позивача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини по справі, колегія суддів, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 квітня 2017 року із Російської Федерації на митну територію України в зоні діяльності Харківської митниці ДФС відповідно до контракту № 007-17 від 05 квітня 2017 року та специфікації до нього №1 від 07 квітня 2017 року, укладених між ТОВ «МЛЗ-Стройдеталь» та ТОВ «НВП НІВА» надійшов товар клиновий замок для скріплення металевої опалубки загальною вагою нетто 1316 кг., вартістю 52750 грн., який надалі 17.04.2017 року згідно документу контролю доставки від 18.04.2017 року № UA110000/2017/909021 було доставлено в зону діяльності Дніпропетровської митниці ДФС.

18 квітня 2017 року позивачем, як директором ТОВ «НВП НІВА», було подано до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA110150/2017/204391, якою задекларовано в режимі імпорт наступний товар: вироби з чорних металів, устаткування для опалубки: клиновий замок для скріплення металевої опалубки 500 шт., матеріал ВЧ40, покриття: оцинковане, за кодом української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності 73084000, ставка мита 0%, вагою нетто 1316 кг. 19 квітня 2017 року у звязку із спрацюванням АСАУР, для вирішення питання щодо правильності класифікації товару заявленого у вказаній вище митній декларації, до відділу класифікації товарів Дніпропетровської митниці ДФС було направлено запит №204391/КТ/10 від 19 квітня 2017 року. Згодом спеціалізованим підрозділом відповідача винесено рішення №КТ-UA-2017 про визначення коду товару від 20 квітня 2017 року, згідно якого ввезений товар являє собою «Затискний пристрій: клиновий замок для скріплення металевої опалубки - 500 шт., клиновий замок здійснює розтягуючи та стискаючі зусилля для збирання та демонтажу опалубки.

19 квітня 2017 року у звязку із спрацюванням АСАУР, для вирішення питання щодо правильності класифікації товару заявленого у вказаній вище митній декларації, відповідачем до відділу класифікації товарів Дніпропетровської митниці ДФС було направлено запит №204391/КТ/10 від 19 квітня 2017 року.

20 квітня 2017 року спеціалізованим підрозділом митниці винесено рішення № КТ-UA-2017 про визначення коду товару, згідно якої ввезений товар являє собою «Затискний пристрій: клиновий замок для скріплення металевої опалубки - 500 шт., клиновий замок здійснює розтягуючи та стискаючі зусилля для збирання та демонтажу опалубки. Використовується в якості затиску добірних вставок некратних розмірам щитів бетонних конструкції. Клиновий замок підходить для опалубки різних виробників, як застосовується при веденні підземних, конструктивних, фасадних, оздоблювальних і покрівельних робіт. Виготовляється клиновий замок шляхом лиття в форми. Конструкція включає три елементи: клин і дві лапки. Матеріал ВЧ40, покриття оцинковане. Рік виготовлення 2017 року, нові. Країна виробництва RU. Торговельна марка немає даних. Виробник - ООО «МЛЗ-Стройдеталь» та класифікується за кодом НОМЕР_1 УКТЗЕД на який встановлена ставка ввізного мита у розмірі 10% від вартості товару.

21 квітня 2017 року державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС відносно позивача було складено протокол № 0123/110150/17 про порушення митних правил за ст. 485 МК України.

Після цього позивач задекларував ввезені товари за кодом, визначеним митницею, зі ставкою ввізного мита №10, згідно ЕМД №UA110150/2017/204875 від 27 квітня 2017 року.

Постановою в.о. начальника Дніпропетровської митниці ДФС від 22.06.2017 р. у справі № 0123/110000014/17 позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20610,18 грн.

Вважаючи, протиправною постанову відповідача в справі про порушення митних правил позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у діях позивача відсутній склад правопорушення за ст. 485 МК України - заявлення у митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, а тому підстави для притягнення його до відповідальності за таке порушення відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Отже, зазначеною статтею передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини. В даному випадку конкретна мета, як обов'язкова ознака складу правопорушення - є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір.

Згідно ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу (ч.1 ст.51 Митного кодексу України).

У відповідності до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документи, які підтверджують митну вартість визначені ч. 2 ст. 53 МК України.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Статтею 489 Митного кодексу України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами по справі, позивачем було подано до митниці документи необхідні для митного оформлення ввезених товарів.

Отже, в даному випадку, з боку позивача мало місце помилкова класифікація товару заявленого у митній декларації, яке фактично було усунуто спеціалізованим підрозділом митниці шляхом прийняття рішення № КТ-UA-2017.

В свою чергу, відповідачем ні під час розгляду справи судом першої інстанції ні в ході розгляду справи апеляційним судом, не доведено, що заявлення в митній декларації відомостей щодо коду товару, зазначеного в графі 33 МД, було здійснено з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Також, відсутні докази, що дії позивача були направлені на умисне зменшення розміру митних платежів у формі прямого умислу.

Згідно з частиною першою статті 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, неповне зясування чи недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2017 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Лукманова