Справа № 810/1464/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1464/17 Суддя першої інстанції: Панченко Н.Д.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернівецької митниці ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом державного підприємства «Димерське лісове господарство» до Львівської митниці ДФС, Чернівецької митниці ДФС про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року державне підприємство «Димерське лісове господарство» (далі - Позивач, ДП «Димерське лісове господарство») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниці ДФС (далі - Відповідач-1, Львівська митниця), Чернівецької митниці ДФС (далі - Відповідач-2, Чернівецька митниця) про:

- визнання протиправними дій Львівського митниці щодо затримання залізничного вагону №60605326, що слідував з вантажем «технологічна сировина хвойних порід (сосна)» та проведення огляду (переогляду) вантажу;

- визнання протиправними дій Чернівецької митниці щодо затримання залізничних вагонів №67166447, №67913137, №67858530, що слідували з вантажем «технологічна сировина хвойних порід (сосна)» та проведення огляду (переогляду) вантажу.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 року позов задоволено частково - визнано протиправними дії Чернівецької митниці щодо затримання залізничних вагонів №67166447, №67913137, №67858530, що слідували з вантажем «технологічна сировина хвойних порід (сосна)» та проведення огляду (переогляду) вантажу. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що проведення огляду (переогляду) здійснювалося Відповідачем-2 без достатніх на те правових підстав, з порушенням встановленої процедури огляду (переогляду) та строків його проведення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до Львівської митниці, суд зазначив, що матеріали справи не містять доказів здійснення будь-якого огляду (переогляду) вагону №60605326 Відповідачем-1, що виключає можливість визнання протиправними дій з його проведення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошував на помилковості висновків суду щодо дати набрання чинності змінами до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 року №467 «Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України» через залишення поза увагою приписів ст. 2 Митного кодексу України, якими визначено строки набрання чинності такими актами. Крім того, звертав увагу, що оскільки на момент виникнення спірних правовідносин згадана постанова Уряду України були чинна у попередній редакції, то самого по собі листа правоохоронних органів з відповідною інформацією було достатньо для проведення огляду (переогляду) товару. Підкреслював, що приписи розділу ІІ Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 року №1316, до процедури проведення огляду (переогляду) товарів, призначеного на підставі ч. 5 ст. 338 МК України, не застосовуються. Поряд з іншим, вказував на помилкове розрізнення судом першої інстанції особи, яка переміщує товари, та залізниці як перевізника такого товару, а також безпідставність висновків останнього щодо порушення строку затримки вагонів, оскільки огляд здійснено у межах строків доставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки постанова Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог не є предметом апеляційного оскарження, судова колегія вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Відповідач-1, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - змінити, виходячи з такого.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ДП «Димерське лісове господарство» на виконання зовнішньоекономічного контракту з резидентом Румунії «SC «PROLISOK» S.R.L.» у травні 2016 року відправило із залізничної станції «Бородянка» Південно-Західної залізниці залізничні вагони №60605326, №67166447, №67913137, №67858530 з вантажем «лісоматеріали необроблені, з невидаленою корою, необрусовані з хвойних порід - сосни звичайної - сировина для технологічних робіт».

Дані вагони 18.05.2016 року прибули на залізничну станцію «Ходорів» Львівської залізниці, де були затримані на вимогу правоохоронних органів, про що залізницею складено акт загальної форми №162 за формою ГУ-23 (а.с. 63).

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 21.06.2016 у справі №443/867/16-к надано тимчасовий доступ СВ Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області до лісопродукції, що знаходиться у володінні регіональної філії «Львівська залізниця» та розміщена у вантажних відсіках 55 залізничних вагонів, у тому числі у вагонах №60605326, №67166447, №67913137, №67858530 (а.с. 57-58).

25.05.2016 року до Львівської митниці надійшов лист Жидачівського відділення поліції Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області від 24.05.2016 року №3051/60/05-2016, яким Відповідача-1 зобов'язано забезпечити переогляд залізничних вагонів, зокрема, вагону №60605326 на залізничній станції «Скнилів» (а.с. 61-62). Підставою для проведення переогляду залізничного вагону №60605326 у вказаному листі було визначено досудове розслідування №0000489, внесене до ЄРДР 18.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем).

Листом від 24.05.2016 року №7653/13-70-20/10/38 Львівська митниця звернулась до регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з вимогою забезпечити виведення вагону №60605326 у безпечне місце для здійснення вивантаження та встановлення фактичної відповідності переміщуваного товару товаросупровідній документації (а.с. 24).

Жидачівський ВП Стрийського ВП ГУ НП в Київській області листом від 27.05.2016 року №3142/60/05-2016 повідомив Львівську митницю, що у результаті проведеного посадовими особами Жидачівського ВП огляду вагону №60605326 порушень не встановлено. Натомість щодо вагонів №67166447, №67913137, №67858530 у вказаному листі містилось розпорядження про необхідність їх транспортування на станцію «Вадул-Сірет» для ретельного митного огляду переміщуваних товарів працівниками Чернівецької митниці (а.с. 59-60).

Як встановлено судом першої інстанції, 05.06.2016 року вагони №67166447, №67913137, №67858530 прибули до пункту пропуску «Вадул-Сірет-Вікшани» митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці.

Листом від 06.06.2016 року №24-70-62-20/03 Відповідач-2 повідомив начальника станції «Вадул-Сірет» про необхідність забезпечення розвантаження вагонів №67166447, №67913137, №67858530 для проведення їх огляду (переогляду) у порядку, передбаченому п. 5 ст. 338 МК України та п. 14 постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 року №467 «Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України» (а.с. 78).

Результати огляду (переогляду) вагонів №67166447, №67913137, №67858530 зафіксовані Чернівецькою митницею в акті №408020205/2016/000021 від 07.06.2016 року, в якому зазначено, що під час огляду (переогляду) порушень митних правил не виявлено (а.с. 80-81).

Згідно актів загальної форми від 06.06.2016 року №769 та від 07.06.2016 року №796 час затримки вагонів №67166447, №67913137, №67858530 склав 40 годин та тривав з 05.06.2016 року 21:50 по 07.06.2016 року 13:35 (а.с. 82-87).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 4, 318, 336, 338 Митного кодексу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 року №467 Вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України (далі - Вичерпний перелік), а також Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 року №1316 (далі - Порядок №1316), суд першої інстанції прийшов до висновку, що доручення правоохоронного органу для проведення огляду (переогляду) не відповідало вимогам законодавства, яке було чинне станом на 27.05.2016 року, електронне повідомлення про проведення огляду не складалося та декларанту не направлялося всупереч Порядку №1316, участь особи, яка переміщує товар, або двох понятих при огляді (переогляді) товарів забезпечена не була, а сам огляд (переогляд) був проведений зі спливу однієї доби після прибуття вагонів на станцію «Вадул-Сірет».

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на таке.

Відповідно ч. ч. 1-4 ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом, зокрема, перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян).

Приписи ч. 1 ст. 338 Митного кодексу визначають, що огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення, пред'явлених органу доходів і зборів (у тому числі для перерахунку та зважування), проводиться в можливо короткий строк після прийняття рішення про його проведення.

У частині 3 статті 338 МК України закріплено, що за письмовим рішенням керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки, огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може також проводитися, якщо: 1) митна декларація не подана декларантом протягом строку, встановленого статтею 263 цього Кодексу, за наявності достатніх підстав вважати, що ці товари переміщуються через митний кордон України з порушенням норм цього Кодексу та інших законів з питань державної митної справи; 2) товари виявлено (знайдено) під час здійснення митного контролю в зонах митного контролю та/або транспортних засобах, що перетинають митний кордон України, і їх власник невідомий; 3) декларантом не виконуються обов'язки, встановлені статтею 266 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 338 МК України переогляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення проводиться у разі виявлення пошкодження або втрати митного забезпечення, накладеного на зазначені товари, транспортні засоби, чи за наявності інших видимих ознак можливого несанкціонованого доступу до товарів, що перебувають під митним контролем. Витрати, пов'язані з проведенням такого переогляду, несе власник зазначених товарів, транспортних засобів або уповноважена ним особа.

Разом з тим, у частині 5 статті 338 Митного кодексу законодавцем визначено окремі підстави проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів комерційного призначення, який може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. Вичерпний перелік відповідних підстав визначається Кабінетом Міністрів України. З метою проведення огляду (переогляду) товарів посадові особи органів доходів і зборів самостійно вживають заходів, передбачених цим Кодексом, на всій митній території України, включаючи зупинення транспортних засобів для проведення їх огляду (переогляду), в межах контрольованого прикордонного району та прикордонної смуги. Такий огляд (переогляд) проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення. Якщо в результаті проведення огляду (переогляду) виявлено факт незаконного переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, витрати, пов'язані з проведенням огляду (переогляду), відшкодовуються власником зазначених товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 року № 467 затверджено Вичерпний перелік підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України (далі - Вичерпний перелік).

При цьому, Апелянт вірно зазначає, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати Вичерпний перелік у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1051 з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Митного кодексу України закони України з питань державної митної справи, нормативно-правові акти з питань державної митної справи, видані Кабінетом Міністрів України та центральним органом виконавчої влади, набирають чинності через 45 днів з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самим законом або нормативно-правовим актом, але не раніше дня їх офіційного опублікування.

У постанові Уряду України від 25.05.2016 року №341 «Про внесення змін до вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України», якою викладено пункт 14 Вичерпного переліку в іншій редакції, не міститься застережень щодо дати набрання нею чинності. Дана постанова була опублікована у газеті «Урядовий Кур'єр» 27.05.2016 року, а відтак набрала чинності 12.07.2016 року, тобто через 45 днів з дня її офіційного опублікування. Наведені обставини були помилково не враховані судом першої інстанції, який до правовідносин, що виникли у травні-червні 2016 року застосував редакцію Вичерпного переліку, яка почала діяти з 12.07.2016 року.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Пунктом 14 Вичерпного переліку визначено таку підставу для проведення огляду (переогляду) товарів митними органами України - одержання в установлених законодавством випадках від правоохоронних органів письмового звернення із зазначенням підстави проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів комерційного призначення, з використанням яких можуть бути вчинені порушення законодавства з питань державної митної справи.

У зверненні повинна бути зазначена така інформація: номер, дата його надіслання; назва і реквізити письмового доручення слідчого, вказівки прокурора, ухвали слідчого судді, суду, що є підставою для його надіслання; опис (найменування) товару, марка, модель та номерний знак транспортного засобу або номер контейнера, щодо яких необхідно провести огляд (переогляд); вид огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів комерційного призначення (огляд або переогляд; ідентифікаційний, частковий або повний); назва перевізника, одержувача та відправника (у разі наявності); посада, прізвище, ім'я та по батькові осіб, які братимуть участь у проведенні огляду (переогляду); строк проведення огляду (переогляду) та строк інформування про результати його проведення.

Разом з тим, лист Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП в Київській області від 27.05.2016 року №3142/60/05-2016 не відповідає вимогам п. 14 Вичерпного переліку, оскільки не містить інформацію щодо: назви і реквізитів письмового доручення слідчого, вказівки прокурора, ухвали слідчого судді, суду, що є підставою для його надіслання; виду огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів комерційного призначення (огляд або переогляд; ідентифікаційний, частковий або повний) (не передбачено такий вид огляду (переогляду) товарів як «ретельний митний огляд»); посади, прізвища, ім'я та по батькові осіб, які братимуть участь у проведенні огляду (переогляду); строку проведення огляду (переогляду) та строку інформування про результати його проведення.

З наведеного випливає, що у Відповідача-2 взагалі не виникло правових підстав для проведення переогляду вагонів №№67166447, 67913137, 67858530.

Частиною 6 статті 338 Митного кодексу України передбачено, що огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється у присутності особи, яка переміщує ці товари, транспортні засоби через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем, а у разі її відсутності - за умови залучення не менше ніж двох понятих. Як поняті запрошуються особи, не заінтересовані у результатах огляду (переогляду). Працівники органів доходів і зборів не можуть бути понятими.

Відповідно до ч. 7 ст. 338 МК України порядок проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З метою реалізації положень статей 207, 233, 319, 320, 336, 338, 359 та 360 Митного кодексу України наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 року №1316 затверджено Порядок проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення (далі - Порядок №1316).

Пунктом 1 розділу ІІ даного Порядку регламентовано процедуру прийняття рішення про проведення огляду (переогляду).

Згідно пп. 1.1 п. 1 розділу ІІ Порядку №1316 якщо за результатами застосування системи управління ризиками виникла необхідність огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, посадова особа митного органу, яка виявила таку необхідність, особисто інформує керівника підрозділу митного оформлення або особу, яка виконує його обов'язки, для прийняття рішення про проведення огляду не пізніше 10 хвилин з моменту виявлення необхідності проведення огляду.

При цьому в автоматизованій системі митного оформлення (далі - АСМО) проставляється відмітка про час виявлення необхідності проведення огляду, яка свідчить про інформування керівника підрозділу митного оформлення або особи, яка виконує його обов'язки, з метою прийняття рішення про проведення огляду.

Приписи пп. 1.2 п. 1 розділу ІІ Порядку №1316 визначають, що рішення про проведення огляду у випадках, визначених частиною третьою статті 338 Митного кодексу України, приймає керівник митного органу або особа, яка виконує його обов'язки, в зоні діяльності якого знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення.

Підпунктом 11.3 пункту 1 розділу ІІ Порядку №1316 передбачено, що рішення про проведення огляду оформляється шляхом: проставлення в АСМО керівником підрозділу митного оформлення або особою, яка виконує його обов'язки, відмітки щодо проведення огляду (має бути вказано обсяг огляду, а також необхідні для його проведення технічні засоби митного контролю у разі, якщо ці відомості не визначені за результатами застосування системи управління ризиками); надання посадовій особі митного органу доручення про проведення огляду (далі - доручення) шляхом проставляння відміток в АСМО.

Організація та проведення огляду відповідно до положень частини п'ятої статті 338 Митного кодексу України регламентована розділом IV Порядку №1316, пп. 4.1 якого передбачено, що огляд проводиться відповідно до вимог частини п'ятої статті 338 Митного кодексу України за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, та згідно з вичерпним переліком підстав для проведення огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 року № 467 «Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитися огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України».

Згідно пп. 4.4 розділу IV Порядку №1316 під час здійснення огляду товарів, що переміщуються митною територією України, в тому числі у межах контрольованого прикордонного району, без будь-яких товаросупровідних документів, що підтверджують проходження митних процедур, посадова особа митного органу, уповноважена на його проведення, діє відповідно до вимог розділу ІІІ цього Порядку.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою для проведення переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення є не лише отримання інформації від правоохоронних органів, а й рішення керівника митного органу або особи, яка виконує його обов'язки.

При цьому посилання Апелянта на неможливість застосування до спірних правовідносин приписів розділу ІІ Порядку №1316, оскільки спеціальними нормами є положення розділу IV Порядку №1316, є, на переконання судової колегії помилковим, оскільки, як вже було наголошено вище, пунктом 1 розділу ІІ Порядку №1316 врегульовано процедуру прийняття рішення про проведення огляду (переогляду), а розділом IV Порядку №1316 визначено організацію та проведення огляду відповідно до положень частини п'ятої статті 338 Митного кодексу України. Відтак, пункт 1 розділу ІІ Порядку №1316 містить загальні для всього Порядку норми щодо прийняття рішення про проведення огляду, а відтак поширює свою дію і на спеціальні процедури проведення огляду (переогляду).

Отже, резолюція «в роботу», проставлена на листі Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП в Київській області листом від 27.05.2016 року №3142/60/05-2016, не може вважатися рішення керівника митного органу або його заступника про проведення огляду (переогляду) у розумінні Порядку №1316.

Згідно пп. 1.5 п. 1 розділу ІІ Порядку №1316 у разі якщо декларування товарів здійснюється на підставі електронних документів, рішення про проведення огляду оформляється у вигляді електронного повідомлення про проведення огляду, засвідченого електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (далі - повідомлення), що направляється електронними каналами зв'язку декларанту.

Матеріали справи свідчать, що декларування товарів здійснювалося Позивачем на підставі електронних документів (а.с. 38-41), разом з тим доказів направлення декларанту електронного повідомлення про проведення огляду, засвідченого електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, електронними каналами зв'язку матеріали справи не містять.

Відповідно до пп. 1.1 п. 1 розділу ІІІ Порядку №1316, положення якого повністю кореспондують вже згаданим нормам ч. 6 ст. 338 МК України, огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення проводиться у присутності особи, яка переміщує ці товари, транспортні засоби через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем, а у разі її відсутності - за умови залучення не менше ніж двох понятих. Як поняті запрошуються особи, не заінтересовані у результатах огляду (переогляду). Працівники митних органів не можуть бути понятими.

Зазначаючи про те, що огляд (переогляд) вагонів №67166447, №67913137, №67858530 здійснювався за відсутності особи, яка переміщує товари, або понятих, оскільки представник перевізника не може вважатися особою, яка переміщує товари, суд першої інстанції не врахував такого.

Зі змісту пункту 35 Типової технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №451, вбачається, що особою, яка здійснює переміщення товару через митний кордон, є підприємства залізниці.

Отже, у випадках безпосереднього переміщення товару через митний кордон перевізник набуває статусу особи, яка здійснює переміщення товару, якщо інше не зазначено у відповідному договорі.

Однак, вказуючи на відмінність у правовому статусі перевізника та особи, яка здійснює переміщення товару, суд першої інстанції не обґрунтував даний висновок відповідними нормами права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з доводами Апелянта про те, що проведення переогляду вагонів було здійснено у присутності представників станції «Вадул-Сірет» (а.с. 80), тобто перевізника (залізниці), у зв'язку з чим залучення двох понятих до проведення контролюючого заходу не вимагалося.

Щодо висновку суду першої інстанції про порушення Відповідачем-2 строків переогляду залізничних вагонів, з якими не погоджується Апелянт з підстав проведення такого огляду у межах строку доставки вантажу, передбаченого ст. 95 Митного кодексу України, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Вагони №67166447, №67913137, №67858530 на станцію «Вадул-Сірет» прибули 05.06.2016 року о 21:50. Водночас огляд (переогляд) вказаних вагонів Чернівецькою митницею ДФС було проведено лише у період з 12:25 хв. 07.06.2016 року по 13:35 хв. 07.06.2016 року.

Відповідно до спільного наказу Державної митної служба України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства аграрної політики України, Міністерство охорони навколишнього природного середовища України, Міністерства культури і туризму України, Державна служба України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації від 28.11.2005 року № 1167/886/824/643/655/424/858/900, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 2612.2005 року за № 1557/11837, часовий норматив виконання контрольних операцій посадовими особами, які здійснюють контроль осіб, товарів і транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України у пунктах пропуску для залізничного сполучення (поромного сполучення - у разі перевезення залізничних поїздів) становить не більше часу стоянки транспортного засобу, визначеного розкладом руху поїздів та технологічними процесами роботи прикордонних передавальних станцій (морських портів).

У даному випадку, як вірно підкреслив суд першої інстанції, огляд (переогляд) залізничних вагонів №67166447, №67913137, №67858530 Чернівецькою митницею було здійснено лише через добу з дати прибуття вказаних вагонів на станцію «Вадул-Сірет».

Посилання Апелянта на те, що проведення переогляду було здійснено у межах строків доставки товарів до пункту пропуску, визначених ст. 95 МК України, є необґрунтованим, оскільки у межах спірних правовідносин надається оцінка відповідності часу затримки вагонів при здійсненні митного контролю вимогам чинного законодавства, а не дотриманню часу транзитних перевезень, регламентованих ст. 95 МК України.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на підтвердження матеріалами справи проведення огляду (переогляду) поза встановлені законодавством підстави, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість задоволення позовних вимог до Чернівецької митниці.

Інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції Апелянт не зазначив.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині вимог до Відповідача-2, однак обґрунтував його з помилковим застосуванням норм матеріального права, оскільки не врахував особливостей набрання чинності нормативними актами з питань митної справи, що зумовило застосування неправильної редакції Вичерпного переліку до спірних правовідносин, а також не обґрунтував відмінності у правовому статусі перевізника та особи, яка переміщує товар. Наведені вище обставини є підставою для зміни судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - змінити, зазначивши, що підставами для часткового задоволення позову є обставини, зазначені в мотивувальній частині даної постанови.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Чернівецької митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду 06 липня 2017 року - змінити, зазначивши, що підстави для часткового задоволення позовних вимог викладені в мотивувальній частині даної постанови.

В іншій частині постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом державного підприємства «Димерське лісове господарство» до Львівської митниці ДФС, Чернівецької митниці ДФС про визнання протиправними дій - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено « 23» січня 2018 року.