Справа № 824/608/17-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

22.01.2018 Київ К/9901/6295/18 824/608/17-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Данилевич Н. А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху, ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження, ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі № 824/608/17-а за позовною заявою ОСОБА_2 до Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, директора Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_3 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду з указаною позовною заявою, яку ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року залишено без руху.

Ухвалою від 19 вересня 2017 року Чернівецький окружний адміністративний суд повернув позовну заяву ОСОБА_2

Позивач оскаржила зазначені ухвали в апеляційному порядку.

Ухвалою від 30 жовтня 2017 року суддя-доповідач Вінницького апеляційного адміністративного суду залишив без руху апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року з підстави, передбаченої частиною четвертою статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на час вирішення питання прийняття апеляційної скарги), та запропонував апелянту протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надати до суду апеляційної інстанції докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Вінницький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19 грудня 2017 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження та визнав неповажними причини пропуску нею строку на апеляційне оскарження ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року.

Також ухвалою від 19 грудня 2017 року Вінницький апеляційний адміністративний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року.

Поряд із цим, суддя-доповідач Вінницького апеляційного адміністративного суду ухвалою від 19 грудня 2017 року зменшив ОСОБА_2 розмір судового збору за подання апеляційної скарги до 250 гривень, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року залишив без руху.

Вважаючи такі ухвали постановленими з порушенням вимог процесуального закону, позивач 15 січня 2018 року оскаржила їх у касаційному порядку.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження, суд виходить із такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення містить стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Водночас вичерпний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, визначено частиною третьою статті 328 КАС України, до якого віднесено ухвали:

про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження,

про повернення апеляційної скарги,

про зупинення провадження,

щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову,

про відмову ухвалити додаткове рішення,

про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення,

про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення,

про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами,

про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами,

про заміну сторони у справі,

про накладення штрафу в порядку процесуального примусу,

окремі ухвали.

За такого правового врегулювання ухвали судів апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху та про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження касаційному оскарженню не підлягають.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження в частині оскарження ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження, а тому у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити.

Перевіряючи касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд виходить із такого.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що останню подано без сплати судового збору, а скаржником заявлено клопотання про звільнення від його сплати.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору мотивовано скрутним матеріальним становищем. Відповідно до доданих до касаційної скарги на підтвердження зазначеній обставині документів дохід заявника за 2017 рік склав 16804,00 гривень.

У свою чергу, підпунктом 4 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлена на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під дію названої норми підпадають ухвали місцевих та апеляційних адміністративних судів, якими вирішуються питання, пов'язані з процедурою розгляду адміністративної справи, інші процесуальні питання, та якщо ці ухвали можуть бути оскаржені у випадках, установлених процесуальним законом.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 1 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762,00 гривень.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з касаційною каргою на ухвалу суду апеляційної інстанції, складає 1762,00 гривень.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення заявника від сплати судового збору за звернення з касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, суд установив таке.

Постановляючи ухвалу від 19 грудня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, Вінницький апеляційний адміністративний суд послався на ухвалу цього ж суду від 19 грудня 2017 року, якою визнано неповажним причини пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року.

У свою чергу, вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року позов ОСОБА_2 залишено без руху.

Копію ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року позивач отримала 04 вересня 2017 року, а апеляційну скаргу подала 17 жовтня 2017 року, тобто після закінчення п'ятиденного строку на апеляційне оскарження, встановленого чинним на час її постановлення процесуальним законом.

Під час звернення з указаною апеляційною скаргою позивач не порушувала питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, що стало підставою для залишення її без руху.

Позивач подала до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження позивач зазначила, що не змогла подати апеляційну скаргу в межах п'ятиденного строку у зв'язку із похилим віком та погіршенням стану здоров'я.

Визнаючи неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції констатував відсутність доказів наявності об'єктивних перешкод для подання апеляційної скарги на вказане судове рішення протягом всього періоду з 04 вересня 2017 року по 17 жовтня 2017 року.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, які би зумовлювали об'єктивну неможливість вчасного звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до частини третьої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Частиною четвертою статті 189 зазначеного Кодексу передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Аналогічні положення закріплені у чинній редакції КАС України.

Так, згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску апелянтом строку на касаційне оскарження, правильно застосував положення частини третьої статті 298 та пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає і ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Як уже зазначено, Вінницький апеляційний адміністративний суд, постановляючи ухвалу від 19 грудня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував положення процесуального закону, доводи касаційної скарги у цій частині є необґрунтованими та не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення норм процесуального права, а тому, з урахуванням викладених законодавчих положень, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження зазначеного судового рішення також необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 133, 248, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року у справі № 824/608/17-а про залишення апеляційної скарги без руху та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року у цій справі про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за звернення з касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року у справі № 824/608/17-а про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року у справі № 824/608/17-а про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Н. А. Данилевич