Справа № 805/4098/17-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/4098/17-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 р. Справа№805/4098/17-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., розглянувши у письмовому провадженні позов Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ігніс» про припинення права користування надрами шляхом анулювання дозволу,-

ВСТАНОВИВ:

Державна служба геології та надр України звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ігніс» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 01 червня 2012 року № 5566 наданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Ігніс».

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що з моменту отримання спеціального дозволу у відповідача, як у надрокористувача виникли права та обов’язки, встановлені Кодексом України про надра та Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 та відповідач зобов’язаний у встановленому порядку подавати до Державного науково-виробничого підприємства “Державний інформаційний геологічний фонд України” щорічні звіти відповідно до форми державної статистичної звітності як підтвердження експлуатації корисних копалин.

Вказує на те, що в порушення вимог угоди про умови користування надрами та ст. 24 кодексу України про надра відповідач не подав до Державного науково-виробничого підприємства “Державний інформаційний геологічний фонд України” щорічні звіти відповідної форми статистичної звітності, як підтвердження експлуатації корисних копалин, за 2014 та 2015 роки.

Враховуючи наведене, просить позовні вимоги задовольнити та припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 01 червня 2012 року № 5566.

Представники сторін до суду не з’явились, про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлялися судом належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 230 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за можливе провести судове засідання без здійснення фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд з’ясував наступні обставини справи.

01.06.2012 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Ігніс» наданий спеціальний дозвіл на користування надрами № 5566( а.с. 9 ).

Як вбачається з пункту 7 підпункту 7.2. Угоди № 5566, ТОВ “ ІНГІС ” зобов’язане у встановленому порядку подавати до Державного науково-виробничого підприємства “Державний інформаційний геологічний фонд України” щорічні звіти відповідно до форми державної статистичної звітності як підтвердження експлуатації корисних копалин.

Згідно листа Державного науково-виробничого підприємства “Державний інформаційний геологічний фонд України” від 07.04.2015 року № 02/302-0972, ТОВ “ІНГІС” не надало до ДНВП “Геоінформ України” звіт щодо руху запасів за 2014 рік (а.с. 16-18).

Як вбачається з листа ДНВП “Державний інформаційний геологічний фонд України” від 26.04.2016 року № 02/302-1493, інформація щодо руху запасів ПП “ІНГІС”за формою ф. 5-гр за 2015 рік до ДНВП “Геоінформ України” не надходила (а.с. 25-30).

19.05.2015 Державна служба геології та надр України зупинила дії спеціального дозволу ТОВ “ІНГІС” на користування надрами та встановила строк для усунення порушень законодавства про надра – 30 календарних днів з моменту опублікування оголошення в офіційному виданні “Урядовий кур'єр”, про що прийнятий наказ від 19.05.2015 року № 122 (а.с. 26).

16.08.2016 Державна служба геології та надр України, у зв’язку з невиконанням надрокористувачами особливих умов спеціальних дозволів на користування надрами, а саме, щорічного звітування перед ДНВП “Геоінформ України” щодо руху запасів за формами № 5-гр, 6-гр, 7-гр за 2015 рік та враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування, встановила ПП “ІНГІС” термін для усунення порушень законодавства про надра на користування надрами та встановила строк для усунення порушень законодавства про надра – 10 календарних днів з моменту опублікування оголошення в офіційному виданні “Урядовий кур'єр”, про що прийнятий наказ № 257 (а.с. 21).

10.01.2017 року Державна служба геології та надр України, у зв’язку з невиконанням надрокористувачами особливих умов спеціальних дозволів на користування надрами, а саме щорічного звітування перед ДНВП “Геоінформ України” щодо руху запасів за формами № 5-гр, 6-гр, 7-гр за 2015 рік та враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування, встановила ТОВ “ІНГІС” термін для усунення порушень законодавства про надра на користування надрами та встановила строк для усунення порушень законодавства про надра – до 01.03.2017 року з моменту опублікування оголошення в офіційному виданні “Урядовий кур'єр”, про що прийнятий наказ № 1 (а.с. 23).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, вважає що немає підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 10 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 р. № 1174.

Пунктом 4 зазначеного Положення визначено, що Державна служба геології та надр України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення.

Таким чином, позивач у справі - суб’єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовано Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615.

Згідно п. 23 Порядку право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності”.

Відповідно до пункту 25 Порядку про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього Держгеонадра видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження.

Наказ Держгеонадр та розпорядження Ради міністрів Автономної Республіки Крим про зупинення, анулювання дозволу, рішення про відмову в наданні чи продовженні строку дії дозволу можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

На виконання пункту 23 Порядку № 615 було подано оголошення від 16.05.2017 № 88 позивачем до офіційного вісника “Урядовий кур’єр”, в якому викладено, що ТОВ “ІНГІС” повинно надати до Держгеонадр (згоду / незгоду) на припинення права користування надрами, шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами у зв’язку з порушенням вимог передбачених спеціальним дозволом від 01.06.2012 № 5566 (далі - подання).

Сторонами до суду не було надано доказів щодо реалізації такого права, оскільки - ТОВ “ІНГІС” знаходиться на території АТО, “Укрпошта” зупинила приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей у зв'язку з чим, за твердженням Позивача, дію дозволу повинен анулювати суд

Інформація щодо згоди / незгоди відповідача чи інформація про усунення порушень не надходила, що не є порушенням угоди про умови користування надрами за якими суд може надати дозвіл про припинення права користування надрами.

Згідно ч. 1 ст. 26 Кодексу України про надра підстави припинення права користування надрами визначенні статтею 26 Кодексу України про надра, відповідно до якої право користування надрами припиняється в разі:

1) якщо відпала потреба в користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано в користування;

4) користування надрами із застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров’я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом 2 років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої в користування ділянки надр.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється органом, який надав надра в користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, в разі незгоди користувачів - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Тобто, право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини першої статті 26 Кодексу України про надра, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку.

Таким чином, ознакою, яка об'єднує ці випадки, є неналежне використання права, зокрема, використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення строків виконання певних робіт тощо.

При цьому Позивач не надав інформації про згоду або заперечення Відповідача з приводу анулювання спеціального дозволу та взагалі не надав інформації про повідомлення ТОВ “ІНГІС” про підстави анулювання дозволу.

Згідно із інформацією зазначеною, яка надана Позивачем, основною підставою для анулювання спеціального дозволу є затримка щорічного звітування перед ДНВП “Геоінформ України”, інші підстави є похідними від основної підстави.

Відповідно до частини 3 статті 26 Кодексу України про надра законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

Порядок анулювання спеціальних дозволів також передбачений пунктом 4, частини 7 статті 4-1 Закону України від 06.09.2005 № 2806-IV “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” (далі - Закон України - № 2806), згідно із якою дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації;

2) здійснення суб’єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру.

На виконання вимог статті 77 КАС України Позивачем не надано даних про наявність підстав для анулювання спеціального дозволу зазначених в статті 4-1 Закону України №2806.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем Відповідачу не вручались накази та подовжувались терміни на усунення недоліків пов'язаних з наданням звітності ТОВ “ІНГІС”.

При прийнятті рішення та визначені підстав для анулювання дозволу, суд обмежений наведеними уповноваженим органом доказами. На виконання вимог ст. 77 КАС України Позивач не надав інформації про згоду або заперечення відповідача стосовно анулювання дозволу.

Позивач взагалі не з'явився до судового засідання.

Суд зазначає, що до матеріалів справи в обґрунтування позовних вимог позивачем не надано належних доказів на підтвердження порушення відповідачем ч. 1 ст. 26 Кодексу України передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті про надра, а саме: користування надрами із застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров’я населення; використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; якщо користувач без поважних причин протягом 2 років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу 180 календарних днів не приступив до користування надрам.

Приймаючи до уваги відсутність об'єктивної інформації про неналежне використання права, використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення строків виконання певних робіт, користувач без поважних причин протягом двох років не розпочав користування надрами, суд приходить до висновку, що зазначені в статті 26 Кодексу України “Про надра”, статті 4-1 Закону України № 2806 підстави не передбачають в даному випадку право суду анулювати спеціальний дозвіл.

З інших підстав суд позбавлений можливості про анулювання дозволу, оскільки не повинен підміняти уповноважені органи на реалізацію наданих їм повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з’ясування всіх обставин у справі . Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, згідно угоди з ТОВ «ІГНІС» №5566 пунктом 6. Контроль за виконанням умов користування надрами та положень цієї угоди підпунктом 6.4. Держгеонадра безпосередньо /або за подання органів державного гірничого та санітарно епідеміологічного нагляду , державного геологічного і екологічного контролю органів місцевого самоврядування , органів державної податкової служби у разі порушення надрокористувачем умов користування надрами має право :

- Зупинити дію дозволу у випадках передбачених пунктом 22 порядку;

- Припинити право користування надрами шляхом прийняття наказу про анулювання дозволу у випадках передбачених пунктом 23 порядку;

- Зупинити та припинити право користування надрами шляхом прийняття наказу про анулювання дозволу в інших випадках, передбачених законодавством.

За таких обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, надавши оцінку наявним у справі доказам, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У зв’язку з відмовою в задоволені позову, відсутні підстави для повернення судових витрат.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 05 грудня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено до 08 грудня 2017 року, про що згідно вимог частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6, 7, 9, 17, 19, 90, 139, 241-246, 250, 251 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову Державна служба геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ігніс» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 01 червня 2012 року № 5566 наданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Ігніс» – відмовити повністю.

Рішення прийнято та повний текст складено 23 січня 2018 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Шинкарьова І.В.