Справа № 465/5/17
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий-суддя першої інстанції - Масендич В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/8394/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова на постанову Франківського районного суду міста Львова від 24 травня 2017 року у справі № 465/5/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

04.01.2017 р. позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова про визнання дій протиправними та зобов'язати провести перерахунок розміру призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням підвищення в розмірі 90 % від суми заробітної плати, яка викладена у довідці від 10.11.2016 р. № 11-18/8820 виданої Головним управління державної казначейської служби у Львівській області.

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 24.05.2017р. позов задоволено. Суд визнав дії пенсійного органу щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати згідно з постановою КМУ від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення до деяких нормативно-правових актів» - протиправними.

Крім того, суд зобов'язав пенсійний орган здійснити з 01.12.2016 р. перерахунок розміру раніше призначеної пенсії позивачу згідно Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) з врахуванням підвищення з 01.12.2015р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її призначення в розмірі 90%. та згідно листа - довідки Головного управління державної казначейської служби у Львівській області № 11-18/8820 від 10.11.2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Франківського районного суду міста Львова від 24.05.2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в позові.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 з 20.12.2004 р. перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова як одержувач пенсії за віком державного службовця яка призначена за нормами чинного на дату призначення пенсії Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р.

06.12.2016 р. позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, у зв'язку із підвищенням посадового окладу державного службовця за останнім місцем роботи.

Листом від 22.12.2016р. №202-Л/8 пенсійний орган відмовив позивачу у перерахунку пенсії мотивуючи своє рішення тим, що Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року не передбачено проведення перерахунку пенсії.

Законом України від 28.12.2014р. «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2015 р., внесено зміни до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» і викладено цю норму у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів №1013, норми якої набрали чинності з 15 грудня 2015 року, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865, а саме, виключено пункт 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу».

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про відсутність підстав для задоволення позову оскільки, нездійснення перерахунку пенсії позивачу не призвело до зменшення розміру пенсії, яку особа отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Так, у пункті 2.1 рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначено, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Великода проти України» зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Враховуючи те, що Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення перерахунку призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01 січня 2015 року, а Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, який набув чинності з 01 травня 2015 року пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не передбачено перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а тому, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову на що суд першої інстанції не звернув увагу.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що постанову слід скасувати та прийняти нову якою в позові відмовити.

Керуючись ст.ст.243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова задовольнити.

Постанову Франківського районного суду міста Львова від 24 травня 2017 року у справі № 465/5/17 - скасувати.

В позові ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів після набрання постановою законної сили.

У випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя М.В. Костіва

Суддя Р.М. Шавель

Постанова складена в повному обсязі 22.01.2018 року.