Справа № 804/2886/17
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2018 рокусправа № 804/2886/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання - Лащенко Р.В., з участю представника позивача - Кім К.В., представника відповідачів - Чуфарової Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційні скарги Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі №804/2886/17 (головуючий суддя у 1 інстанції - Конєва С.О., постанова ухвалена в залі судового засідання Дніпропетровського окружного адміністративного суду в м.Дніпрі 12 вересня 2017 року, повний текст постанови складений 18 вересня 2017 року) за позовом Приватного підприємства "ІНВЕСТКОМПЛЕКТ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ІНВЕСТКОМПЛЕКТ" (далі - позивач, ПП "ІНВЕСТКОМПЛЕКТ") звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач-1), Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач-2), в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог прийнятих судом, просив:

- визнати протиправними дії Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (одностороннє розірвання з ПП "ІНВЕСТКОМПЛЕКТ" Договору про визнання електронних документів №291120161 від 29.11.2016 року);

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (винесення протиправного податкового повідомлення-рішення через порушення ПП "ІНВЕСТКОМПЛЕКТ" податкового законодавства, яке було зумовлене протиправними по відношенню до підприємства діями територіального органу ДФС та на підставі неналежним чином складеного та оформленого акту);

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.03.2017 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року адмінітсртаивний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо одностороннього розірвання з Приватним підприємством "ІНВЕСТКОМПЛЕКТ" договору про визнання електронних документів №291120161 від 29.11.2016 року.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 20.03.2017 року в частині застосування штрафу у розмірі 44698 грн. 08 коп.

В іншій частині позову - відмовлено.

Стягнуто з бюджетних асигнувань Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області солідарно на користь Приватного підприємства "ІНВЕСТКОМПЛЕКТ" - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідач-1 та відповідач-2 подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просили скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних скарг зазначили, що під час проведення камеральної перевірки позивача з питання своєчасності реєстрації податкових накладних за листопад-грудень 2016 року встановлені порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладених, що мало наслідок винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 20.03.2017 року про застосування штрафу у розмірі 44838,08 грн. Порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН підтверджується квитанціями №1.

Згідно Інструкції №233 між позивачем та контролюючи органом укладено договір про визнання електронних документів від 29.11.2016 року, згідно якого платник податків мав можливість подавати електронні документи до органів ДФС в електронному вигляді. Контролюючим органом було здійснено вихід за зареєстрованим місцезнаходженням платника, в результаті якого складено Акт обстеження місцезнаходження позивача від 15.12.2016 року та встановлено відсутність платника за юридичною адресою вказаною в ЄРПОУ, що також підтверджується інформацією податкової міліції від 16.12.2016 року, у зв'язку з чим договір було розірвано в односторонньому порядку. 28.12.2016 року на підприємстві відбулась зміна місцезнаходження, і лише 16.01.2017 року платником укладено новий договір про визнання електронних документів.

Представник відповідачів в судовому доводи апеляційних скарг підтримав.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційних скарг заперечував. Надав до суду заперечення на апеляційну скаргу, в якому повністю погоджується із висновками суду першої інстанції і звертає увагу на те, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних за період з 16.12.2016 року по 16.11.2017 року не є в розумінні законодавства України податковим правопорушенням, так як причиною несвоєчасної реєстрації податкових накладних були протиправні винні дії податкового органу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що Приватне підприємство "ІНВЕСТКОМПЛЕКТ" зареєстроване як юридична особа 15.09.2003 року (місцезнаходження юридичної особи до 28.12.2016 року: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Січеславська, буд.46, кв.101; місцезнаходження юридичної особи з 28.12.2016 року: м. Кривий Ріг, вул. Степана Тільги, буд.27) та перебуває на обліку у Криворізькій північній ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, є платником податку на додану вартість, що підтверджується наявними у справі копіями статуту позивача, виписками з ЄДРПОУ (а.с.10, 12-14, 197-199).

24.02.2017 року головним державний ревізором-інспектором відділу адміністрування ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області прикомандированим до управління податків і зборів юридичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області згідно наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 16.01.2017 року №146 Мартюк Г.О. була проведена камеральна перевірки ПП "ІНВЕСТКОМПЛЕКТ" з питання своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН складених за листопад 2016 року, грудень 2016 року, зареєстрованих в ЄРПН з порушенням граничних строків реєстрації за результатами якої податковою інспекцією було складено акт за №105/12-01/32633195 за висновками якого встановлені порушення позивачем п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: підприємством порушено граничні строки реєстрації по 88 податкових накладних на загальну суму ПДВ 347205,80 грн. (а.с.70-73).

На підставі висновків викладених у наведеному акті перевірки 20.03.2017 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовані штрафні санкції згідно зі ст.120-1 ПК України у розмірі 44838,08 грн. (а.с. 11).

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України (у редакції на момент виникнення цих правовідносин) платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в ЄРПН.

За приписами п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється не пізніше 15 календарних днів, наступних за датою їх складання.

Згідно з п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України, за порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платником податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН, встановлених ст.201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог ст.192 та 201 цього Кодексу, покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу у розмірі, зокрема, 10% від суми податку на додану вартість, зазначеної у таких податкових накладних/розрахунках коригування - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; від 16 до 30 календарних днів - 20%.

Аналіз вищенаведених норм податкового законодавства свідчить про те, що на позивача покладено обов'язок по складанню податкових накладних та реєстрації їх у Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) не пізніше 15 календарних днів, наступних за датою їх складання, в той же час, порушення вказаних строків тягне за собою відповідальність платника податку шляхом застосування до такого платника податку контролюючим органом штрафу у розмірах, встановлених п.120-1.1 ст.120-1 ПК України.

Згідно зі ст.14 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно із загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.

Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 року №233 (далі - Інструкції №233) визначені загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.

Додатком 1 до Інструкції №233 затверджено примірний договір про визнання електронних документів пунктом 4 розділу 6 якого визначено, що орган ДПС має право розірвати Договір у односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Згідно приписів п.12.2, п.12.3, п.12.4 розділу ХІІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 09.12.2011 року №1588 (далі - Порядок №1588), підрозділи контролюючого органу, зокрема, у тому числі і при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

У разі неможливості вручення платнику податків довідки, свідоцтва, листа чи будь-якого іншого документа, надісланого контролюючим органом, у зв'язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) замість акта перевірки місцезнаходження (місця проживання) платника податків оформляється довідка про неможливість вручення документа платнику податків із зазначенням причин та додаванням відповідних документів (за наявності). Заміна акта довідкою не проводиться, якщо іншими нормативно-правовими актами передбачено складання акта.

Щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

При цьому, за приписами ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців" встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості - ч.3 ст.10 вказаного Закону.

З аналізу вказаних норм вбачається, що єдиним доказом зміни юридичною адресою місця знаходження платника податків є дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а згідно Порядку №1588, у разі якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

З матеріалів справи встановлено та не заперечувалось сторонами, що між Криворізькою північною ОДПІ та позивачем 29.11.2016 року було укладено договір про визнання електронних документів за №201120161, що підтверджується копією відповідного договору (а.с.17-19).

За вказаним договором позивачем були отримані посилені сертифікати відкритих ключів керівником підприємства - Кім К.В. за якими ПП "ІНВЕСТКОМПЛЕКТ" здійснювалася реєстрація податкових накладних у ЄРПН.

З 16.12.2016 року Криворізькою північною ОДПІ було розірвано договір про визнання електронних документів від 29.11.2016 року №291120161 в односторонньому порядку на підставі п.4 розділу 6 умов договору, а саме: через відсутність за місцезнаходженням підприємства позивача, що встановлено актом перевірки місцезнаходження ПП "ІНВЕСТКОМПЛЕКТ" від 15.12.2016 року та підтверджено службовою запискою від 16.12.2016 року №20259/7/04-82-21.

Вказані обставини призвели до блокування органами податкової служби позивачеві доступу до реєстрації податкових накладних у ЄРПН у період з 16.12.2016 року по 16.01.2017 року, що не заперечувалось представником відповідачів в судовому засіданні.

Факт блокування органами ДФС позивачеві доступу до реєстрації податкових накладних у ЄРПН у період з 16.12.2016 року по 16.01.2017 року підтверджується копіями Квитанцій №1 за якими позивачеві було відмовлено у реєстрації податкових накладних через виявлені помилки, зокрема такі як: "можливо розірвано договір про визнання електронної звітності", а також відповіддю Криворізької північної ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на звернення позивача від 30.12.2016 року (а.с.24-61, 68-69).

Проаналізувавши вищевказані норми податкового законодавства, а також обставини, встановлені у даній справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача-2 щодо розірвання у односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 29.11.2016 року з підстав не знаходження позивача за своїм місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, оскільки згідно відомостей наведених у витязі з ЄДРПОУ, станом на 16.12.2016 року позивач не змінював свого місця реєстрації, такі відомості реєстратором не вносилися до ЄДРПОУ, а також і не вносилися відомості про не підтвердження позивачем свого місцезнаходження у відповідності до вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", а отже, вказані відомості, які є достовірними, спростовують доводи та висновки податкового органу про зміну місцезнаходження підприємством позивача станом на 16.12.2016 року.

Судом не можуть бути прийняті до уваги у якості належних і допустимих доказів на підтвердження зміни місцезнаходження позивача складений посадовими особами контролюючого органу акт про відсутність за місцезнаходженням підприємства позивача від 15.12.2016 року, з огляду на те, що належними та допустимими доказами зміни місцезнаходження позивача можуть бути лише відомості, які відображені у ЄДРПОУ у відповідності до вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців".

При цьому, слід враховувати і те, що акт від 15.12.2016 року складений на комп'ютері, отже він складався не шляхом виходу працівників податкової інспекції за податковою адресою позивача на місці, а за місцем розташування податкової інспекції у приміщенні податкової інспекції, а тому вказаний акт не може бути прийнятий судом як належний доказ відсутності позивача за місцем його знаходження.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідачем-2 не доведено належними доказами правомірність та законність дій по розірванню в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 29.11.2016 року, що потягло негативні наслідки для діяльності позивача, а саме: блокування доступу до реєстрації податкових накладних у ЄРПН на період з 16.12.2016 року по 16.01.2017 року, а відновлення такого доступу відбулося лише 16.01.2017 року після укладення позивачем нового договору про визнання електронних документів від 16.01.2017 року, який позивач змушений був переукласти з податковим органом через штучне блокування органами ДФС доступу до ЄРПН (а.с.21-23).

При цьому, колегія суддів погоджується з тим, що вчинення дій по блокуванню позивачеві доступу до ЄРПН здійснено податковим органом з порушенням вимог Додатку №1 до Інструкції №233, яким затверджено примірний договір про визнання електронних документів та за пунктом 4 розділу 6 якого визначено, що орган ДФС має право розірвати Договір у односторонньому порядку лише у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації, оскільки зміна платником податку - позивачем місця реєстрації може бути підтверджена лише відомостями, відображеними у ЄДРПОУ станом на 16.12.2016 року, проте такі відомості відповідачі до суду не надали.

Також розірвання договору в односторонньому порядку не відповідає вимогам п.4 розділу 6 вказаного вище договору, оскільки підставами для розірвання договору за вказаними пунктами договору є саме зміна платником податку місцезнаходження позивача, а не відсутність підприємства позивача за його місцезнаходженням, що не є тотожними поняттями, а, отже, розірвання договору в односторонньому порядку органами ДФС за наведених обставин та підстав є протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що застосування до позивача штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у період з 16.12.2016 року по 16.01.2017 року у розмірі 44698,08 грн. є протиправним, оскільки порушення строків реєстрації податкових накладних у вказаний період сталося не з вини позивача, а з підстав протиправного блокування податковими органами доступу позивачеві до реєстрації податкових накладних у ЄРПН, яке відбулося внаслідок розірвання договору про визнання електронних документів органами ДФС в односторонньому порядку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами, як суб'єктами владних повноважень рішення та дії яких оскаржуються, не було наведено жодних підстав та не надано жодних доказів, які б свідчили про правомірність вчинення Криворізькою північною ОДПІ дій по односторонньому розірванню договору №291120161 від 29.11.2016 року та прийняття ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення № від 20.03.2017 року за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних у ЄРПН у період з 16.12.2016 року по 16.01.2017 року.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, в частині визнання протиправними дій відповідача-2 щодо одностороннього розірвання з Приватним підприємством "ІНВЕСТКОМПЛЕКТ" договору про визнання електронних документів №291120161 від 29.11.2016 року та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 20.03.2017 року в частині застосування штрафу у розмірі 44698 грн. 08 коп.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки постанова суду першої інстанції в частині позовних вимог в задоволенні яких було відмовлено, а також в частині розподілу судових витрат, сторонами не оскаржується, судом апеляційної інстанції вона не переглядається та залишається без змін.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 272, 286, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі №804/2886/17 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 16 січня 2018 року, в повному обсязі постанова складена 24 січня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Суддя-доповідач С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва