Справа № 805/430/17-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

24.01.2018 Київ К/9901/98/17 805/430/17-а
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 у справі №805/430/17-а за позовом Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання дій неправомірними та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» 12.01.2017 звернулось до адміністративного суду з позовом до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання дій неправомірними та скасування податкового повідомлення-рішення.

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 03.04.2017 у задоволенні позову відмовив.

Донецький апеляційний адміністративний суд постановою від 22.11.2017 (прийнятою в порядку письмового провадження, повний текст надісланий відповідачу 24.11.2017) постанову Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2017 скасував. Прийняв нову постанову про задоволення позову. Визнав неправомірними дії Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» та з прийняття податкового повідомлення рішення від 23.12.2016 № . Скасував податкове повідомлення-рішення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 23.12.2016 № про збільшення Комунальному підприємству «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» суми грошового зобов'язання з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об'єктів місцевого значення) за податковим зобов'язанням у сумі 21796,09грн, за штрафними санкціями у сумі 5449,02грн, разом у сумі 27245,11грн.

Маріупольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області звернулася 12.12.2017 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017.

Верховний Суд ухвалою від 26.12.2017 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частини п'ятої статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою), з огляду на ненадання документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

Вказана ухвала Верховного Суду від 26.12.2017 була отримана відповідачем 04.01.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №688.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 26.12.2017 скаржником на адресу суду касаційної інстанції надіслано клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги щодо надання документу про сплату судового збору на дев'яносто днів.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилається на обмежене фінансування з державного бюджету для сплати судового збору.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Як зазначено вище, частиною п'ятою статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) однією з вимог касаційної скарги визначено надання документу про сплату судового збору.

Згідно з частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Лише наявність об'єктивних та непереборних обставин, які перешкоджають вчиненню процесуальних дій в межах встановленого ухвалою суду строку може бути підставою для продовження такого строку.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб'єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Податковим органом не надано доказів вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України у справі №805/430/17-а. Відповідачем також не надано доказів, які б підтверджували відсутність фінансової можливості здійснити сплату судового збору та надати суду касаційної інстанції відповідний документ про таку сплату у встановлений ухвалою про залишення касаційної скарги без руху строк.

На момент постановлення даної ухвали вимоги ухвали Верховного Суду від 26.12.2017 про залишення касаційної скарги без руху щодо надання документу про сплату судового збору не виконано.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 121, 332, підпунктом 12 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Маріупольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області в задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 у справі №805/430/17-а.

2. Касаційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 у справі №805/430/17-а за позовом Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання дій неправомірними та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути.

3. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М.Шипуліна