Справа № 597/920/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/12507/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 10.11.2017 року (головуючий суддя Дудяк С.В.) ухвалена у відкритому судовому засіданні в м. Заліщики о 12 год. 20 хв. у справі №597/920/17 провадження №2-а/597/79/2017 за позовом ОСОБА_1 до В.о. начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням Скоромного Ярослава Ігоровича про скасування постанови про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31.08.2017 року звернувся до суду з позовом до в.о. начальника Львівської митниці ДФС- начальника управління протидії митним правопорушенням Скоромного Ярослава Ігоровича в якому просить поновити строк оскарження постанови в справі про порушення митних правил № 3324/20900/17 від 11.07.2017 року, як такий, що пропущений з поважних причин, визнати незаконною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 3324/20900/17 від 11.07.2017 року, визнати транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ VITO реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 таким щодо якого припинено (завершено) митний режим, справу провадженням закрити.

Постановою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 10.11.2017 року позов задоволено частково.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Львівська митниця ДФС подала апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову, апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального права, а саме оскаржувана постанова складена на законних підставах та накладення стягнення винесено обґрунтовано, відповідно до вимог частини 3 статті 481 МК України, правопорушення що вчинене позивачем є триваючим, тому стягнення може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення, оскільки воно виявлено у ході митного контролю 10.07.2017 року під час слідування ОСОБА_1 в якості пасажира з Республіки Польща до України по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Смільниця-Кросценко» митного поста «Смільниця» Львівської митниці ДФС і зафіксовано протоколом про порушення митних правил і оскільки оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності 31.07.2017 року, тому адміністративне стягнення накладене на позивача в межах шестимісячного строку передбаченого статтею 467 Митного кодексу України, також посилається на відсутність звернення до митниці на підтвердження факту аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

Позивач та представник позивача в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з'явилися.

Відповідач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів зауважує, що оскільки судове рішення щодо відмови в задоволенні позовних вимог позивачем та його представником не оскаржується, тому згідно із положеннями частини 1 статті 293 КАС України воно не підлягає апеляційному перегляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно постанови про порушення митних правил № 3324/20900/17 від 11 липня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 481 МК України накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень.

10.07.2017 року о 1 годині 05 хвилин в зону митного контролю по смузі «зелений коридор» пункту пропуску «Смільниця-Кросценко» митного поста «Смільниця» Львівської області ДФС заїхав транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_4, де ОСОБА_1 прямував як пасажир з приватною метою з Республіки Польща до України. Під час здійснення митних формальностей було встановлено, що ОСОБА_1 03.04.2014 року ввіз на митну територію автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, через пункт пропуску «Чоп-Захонь» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» 03.04.2014 року у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1-го року», який по теперішній час не вивезено. Статтею 380 Митного кодексу України встановлюється строки тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію на строк до одного року, тому ОСОБА_5 повинен був вивезти даний автомобіль у строк до 03.04.2015. Однак, станом на 10.07.2017, згідно бази даних Диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску ПІК АСМО «Інспектор» даний транспортний засіб не вивезено за межі митної території України.

На підставі викладеного, у зв'язку із тим, що вказані дії позивача містили ознаки порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 481 МК України, відносно нього винесена постанова № 3324/20900/17 від 11.07.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого частиною 3 статті 481 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн.

Згідно з частинами 1, 5, 6 статті 380 Митного кодексу України (далі - МК України) тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів, Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом. Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. У разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим відмови на користь держави чи знищення або руйнування.

Відповідно до частини 3 статті 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою вкладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно з частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 2 статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Відповідно до частини 1 статті 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із частиною 1 статті 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Колегія суддів встановила, що позивач 03.04.2014 року ввіз транспортний засіб MERSEDES-BENZ VITO реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 на митну територію України в режимі тимчасового ввезення на термін до одного року, однак станом на день винесення постанови 11.07.2017 року, його не вивіз, позивачем вказується, що такий обов'язок не був виконаний, за обставин які не залежали від його волі, оскільки автомобіль був в зоні АТО 04.04.2014 року, де був знищений, в матеріалах справи наявна довідка Івано-Франківської міської організації політичної партії Українська національна асамблея №19-Д від 22.04.2017 року на підтвердження вказаного.

Із змісту протоколу № 3324/20900/17 від 10.07.2017 року та постанови № 3324/20900/17 від 11.07.2017 року видно, що позивача притягнено до відповідальності за те, що він 03.04.2014 року ввіз на митну територію України товар, що перебуває під митним контролем, а саме - автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2.

Відповідно до автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» транспортний засіб MERSEDES-BENZ VITO реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 на територію України в митному режимі «тимчасового ввезення» терміном до 1 року та підлягав до вивезення з митної території України відповідно у строки до 03.04.2015 року.

Про перевищення строку тимчасового ввезення даного транспортного засобу відповідачу було відомо ще 03.04.2015 року, в зв'язку з чим до автоматизованої системи аналізу управління ризиками Львівською митницею ДФС було внесено орієнтування.

Отже відповідач під час виконання покладених на органи доходів і зборів завдань використовує автоматизовані інформаційні системи митного оформлення, які дозволяють контролювати зокрема і терміни тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування, що ним і вказується в апеляційній скарзі, однак як обґрунтування про притягнення до відповідальності позивача посилаючись на можливість притягнення з 11.04.2017 року про додану можливість внесення пасажирів транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України версія 4.22.1 від 22.03.2017 року і додано можливість перевірки невивезених авто пасажира версія 4.22.2 від 11.04.2017 року, однак відповідні дії митного органу не спростовують пропущення строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 перетинав митний кордон неодноразово, що підтверджують матеріали справи, про це свідчить копія паспорту серії НОМЕР_4 згідно якого, позивач в 2015 році перетинав кордон, а також той факт, що постанова про порушення митних правил складена під час його в'їзду на територію України. Таким чином, є безпідставним твердження відповідача про те, що розглядуване порушення було виявлено лише 10.07.2017 року.

Відповідно до вимог статті 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 10 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також колегія суддів встановила, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС- начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича звільнено громадянина ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з оголошенням усного зауваження та провадження у справі закрито у зв'язку із переданням транспортного засобу марки «RENAULT MASTER», який було ввезено 28.10.2014 року в зону АТО, як волонтерська допомога і який в результаті обстрілу 31.10.2014 року в м. Щастя Луганської області було пошкоджено, що унеможливлювало його подальшу експлуатацію та транспортування.

Колегія суддів дійшла висновку, що постанова про порушення митних правил № 3324/20900/17 від 11.07.2017 року за частиною 3 статті 481 МК України підлягає скасуванню, оскільки про перевищення строку тимчасового ввезення даного транспортного засобу відповідачу було відомо ще 03.04.2015 року, однак притягнуто позивача до адміністративної відповідальності з пропущення строку, а тому судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Частина 3 встановлює, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно частини 3 статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 271, 272, 286, 315, 316, 321, 322, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 10.11.2017 року у справі №597/920/17 провадження №2-а/597/79/2017 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не оскаржується.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст постанови складено 24.01.2018 року