Справа № 809/1556/17
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2018 р. справа № 809/1556/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хоми О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 17.08.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 17.08.2017 року.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач безпідставно зробив висновок про невірне декларування дати першої реєстрації вантажного автомобіля, ввезеного на митну територію України та протиправно, оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, збільшив суму грошового зобов'язання з акцизного податку та з податку на додану вартість, оскільки такий висновок ґрунтується лише на припущеннях. При цьому, технічний паспорт на автомобіль, з якого взяті відомості про першу реєстрацію вантажного автомобіля під час розмитнення, не визнаний у встановлений законом спосіб недійсним, а позивач не може нести відповідальність за недостовірну інформацію в документах про первинну реєстрацію транспортних засобів Федеративної Республіки Німеччини, оскільки така інформація є наслідком протиправних дій відповідних іноземних органів реєстрації транспортних засобів, про які позивачу не було відомо.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти заявленого позову заперечив з підстав, зазначених в письмовому запереченні (а.с.38). В судовому засіданні пояснив, що позивач у відповідності до приписів Митного кодексу України є відповідальною особою за достовірність та правдивість документів, поданих під час розмитнення автомобіля, тому враховуючи недостовірність даних щодо першої реєстрації вантажного автомобіля, донараховані у податкових повідомленнях-рішеннях №, № від 17.08.2017 податкові платежі є правомірними, а тому просив суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення, суд встановив наступне.

За дорученням ОСОБА_4 ТзОВ «Тиса-Захід» на митну територію України ввезено вантажний автомобіль, що був у використанні, марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 316, номер кузова НОМЕР_1, об'єм циліндрів двигуна 2 143 см. куб., код УКТЗЕД НОМЕР_2 (особа відповідальна за фінансове регулювання ОСОБА_3І.).

Під час здійснення митного оформлення даного транспорного засобу було подано реєстраційний документ за № HAL-S-1-254/15-00049 від 11.09.2015 року на транспортний засіб, виданий реєстраційно-транспортним відомством міста Халле (Заале) Федеративної Республіки Німеччина, із зазначенням дати першої реєстрації 11.10.2010 року (а.с. 24-25, 58-59).

21.09.2015 року відділом митного оформлення Івано-Франківської митниці здійснене оформлення вантажного автомобіля за митною декларацією ІМ 206020000/2015/400607 від 21.09.2015 року (вантажний автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 316, номер кузова НОМЕР_1, об'єм циліндрів двигуна 2 143 см. куб., код УКТЗЕД - НОМЕР_2). Згідно графи 17 "Нарахування платежів" при митному оформленні транспортного засобу нараховано наступні митні платежі:

- ввізне мито (вид 121) за ставкою 10% в розмірі 9 585,21 грн.;

- додатковий імпортний збір (вид 122) за ставкою 5% в розмірі 4 792,60 грн.;

- акцизний збір (вид 185) за ставкою 0,02 EUR за 1 куб. см. об'єму циліндрів двигуна в розмірі 1 059,07 гривень;

- податок на додану вартість (вид 128) за ставкою 20% в розмірі 22 257,79 грн.

Загальна сума нарахованих митних платежів становить 37 694,66 грн.

Розрахунок митних платежів проведено з врахуванням заявленої ОСОБА_3 дати першої реєстрації транспортного засобу - 11.10.2010 року та з урахуванням курсу валют на дату складання митної декларації.

Сума нарахованих митних платежів згідно розрахунку в загальному розмірі 37 694,66 гривень позивачем сплачена.

На підставі пп.1 п.3 ст.345, пп.2 п.2 ст.351 Митного кодексу України, наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 14.07.2017 №1186, заступником начальника відділу контрольно-перевірочної роботи податків і зборів з юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС в Івано-Франківській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності фізичної особи-платника податків ОСОБА_3 при митному оформленні товару за митною декларацією №206050000/2015/400607 від 21.09.2015 року за результатами якої складено акт від 02.08.2017 року №804/09-19-13-07/НОМЕР_3 (а.с.10).

Перевіркою встановлено порушення вимог пп.16.1.4, п.16.1 ст.16, пп.215.3.5-2 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано акцизний збір в розмірі 41 303,79 грн., пп.16.1.4, п.16.1 ст.16, пп. в, п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187 та п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на додану вартість в розмірі 8 260,76 грн.

У відповідності до висновків контролюючого органу, згідно з інформацією митних органів Федеративної Республіки Німеччини фактична дата першої реєстрації ввезеного вантажного автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 316, номер кузова НОМЕР_1 є 12.11.2009, а не 11.10.2010 рік, отже, наведений вище вантажний автомобіль марки "Merсedes-Benz", використовувався з 5 до 8 років, а тому для його оподаткування повинна застосовуватися ставка акцизного податку 0,8 євро/см.куб.

Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на підставі встановлених актом перевірки порушень, винесено оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення якими збільшено суму грошових зобовязань: № НОМЕР_4 від 17.08.2017 року за платежем - транспортні засоби, на суму основного податкового зобовязання - 41 303,79 гривень і штрафних санкцій на суму 10325,95 гривень та № НОМЕР_5 від 17.08.2017 року за платежем - податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів на суму основного податкового зобов'язання 8 260,76 гривень та 2065,19 грн. штрафних санкцій (а.с.21-22).

Надаючи правову оцінку обгрунтованості вищевказаним рішенням суб'єкта владних повноважень, суд виходив із наступного законодавчого регулювання спірних правовідносин.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 345 Митного кодексу України (надалі МК України) органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Пунктом 2 частини 2 статті 351 МК України визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом, серед іншого, направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Частиною 6 статті 345 МК України передбачено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов'язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Згідно частини 1 статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини 8 статті 264 МК України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації, вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У відповідності до підпункту "в" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (надалі ПК України) об'єктом оподаткування платників податків є ввезення товарів на митну територію України.

Згідно положень пункту 187.8 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

У відповідності вимог статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать транспортні засоби для перевезення вантажів. Залежно від строку їх використання встановлені різні ставки акцизного податку, що стягуються при імпорті.

Відповідно підпункту 215.3.5-2 пункту 215.3 статті 215 ПК України акцизний податок справляється з моторних транспортних засобів для перевезення вантажів, за кодом товару (продукції) НОМЕР_2 згідно УКТ ЗЕД за ставкою податку з одиниці імпортованого товару (продукції) 0,02 EUR за 1 куб. см. обєму циліндрів двигуна. Ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно УКТ ЗЕД для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років (з дати першої реєстрації ТЗ) застосовується з коефіцієнтом 40, а для автомобілів, що використовувалися понад 8 років (з дати першої реєстрації ТЗ) з коефіцієнтом 50.

Також операції з ввезення (пересилання) товарів на митну територію України є обєктами обкладанням податком на додану вартість. Базою обкладення ПДВ є контрактна (фактурна) вартість товару. Крім того, до бази оподаткування ПДВ входять увізне мито, додатковий імпортний збір та акцизний податок.

Пунктом 4 частини 5 статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

Як встановлено пунктом 54.4 статті 54 ПК України, у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

При цьому, у пункті 54.3 статті 54 ПК України зазначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

У відповідності пункту 123.1 статті 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1,54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу це тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З аналізу вищезазначених положень митного та податкового законодавства слідує, що декларант або уповноважена ним особа, здійснюючи ввіз на митну територію України товарів або транспортних засобів з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації несе повну відповідальність за достовірність відомостей зазначених в ній, в тому числі щодо достовірності дати першої реєстрації транспортного засобу.

В даному випадку таку відповідальність несе фізична особа платник податку ОСОБА_3, оскільки ним здійсненно ввезеня та митне оформлення транспортного засобу Mercedes-Benz, модель Sprinter 316, номер кузова НОМЕР_1 за недостовірними відомостями щодо дати першої реєстрації транспортного засобу.

В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до Угоди про партнерство та співпрацю між Європейським Союзом та Україною від 14.06.1994 в частині застосування Протоколу щодо міжвідомчої допомоги в галузі митного права та Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом від 21.03.2014 року в частині застосування Протоколу ІІ про взаємну адміністративну допомогу в митних справах, Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області згідно супровідних листів Державної фіскальної служби України від 16.03.2017 року та Івано-Франківської митниці ДФС від 21.04.2017 року отримано лист митних органів Федеративної Республіки Німеччина щодо законності ввезення на митну територію України транспортних засобів із наданням для митного оформлення транзитних реєстраційних документів, виданих уповноваженими органами ФРН.

У цьому листі зазначено, що на основі повідомлення Державної фіскальної служби України від 28.01.2016 року кримінальною поліцією землі Саксонія-Анхальт проведено перевірку первинних реєстраційних даних транспортних даних в Федеративній службі автомобільного транспорту. Результати перевірки підтвердили підозру про те, що дані про першу реєстрацію транспорних засобів в документах, що були надані під час митного оформлення були підроблені.

До вказаного листа митним органом Федеративної Республіки Німеччина додано таблицю із зазначенням справжніх даних первинної реєстрації транспортних засобів та даних первинної реєстрації згідно з документами наданими на митниці, відповідно до якої датою першої реєстрації транспортного засобу із номером кузова WDB9066371S421029, номерний знак HAL 169M, виробник Mercedes, власник - ОСОБА_3, є 12.11.2009 року, дата виготовлення - 27.10.2009 року (а.с.43-50).

Таким чином, має місце невідповідність відомостей, вказаних позивачем в митній декларації та відомостей митного органу країни експортера в частині дати першої реєстрації ввезеного на територію України транспортного засобу Mercedes-Benz, модель Sprinter 316, номер кузова НОМЕР_1. Матеріали справи вказують на те, що подані позивачем документи містять неправдиві відомості стосовно дати першої реєстрації вказаного транспорного засобу, як наслідок, такі недостовірні дані були використані в процесі митного оформлення товару (автомобіля).

Встановлено, що внаслідок подання для митного оформлення документів із недостовірними даними та здійснення митного оформлення за недостовірними відомостями про дату першої реєстрації вантажного автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 316, номер кузова НОМЕР_1, за митною декларацією № 206020000/2015/400607 від 21.09.2015 року, спричинено недоплату митних платежів до Державного бюджету України в розмірі 49 564,55 гривень, в тому числі акцизний збір на суму 41 303,79 гривень та податок на додану вартість на суму 8 260,76 гривень.

Беручи до уваги вищезазначене суд дійшов висновку, що фактичні обставини, які були встановлені у цій справі, дають підстави вважати, що відомості щодо дати першої реєстрації транспортного засобу, які надійшли від уповноважених органів Німеччини документально підтверджені та мають значення для оподаткування товару, оскільки ці відомості відрізняються від задекларованих під час митного оформлення. У зв'язку з наведеним, контролюючий орган у спірних правовідносинах правомірно самостійно визначив базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків.

При цьому суд не погоджується із твердженнями позивача, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі припущень, оскільки отриманні від митного органу Федеративної Республіки Німеччина документи є офіційними і в них чітко зазначено інформацію щодо дати першої реєстрації транспортного засобу Mercedes-Benz, модель Sprinter 316, номер кузова НОМЕР_1, а саме 12.11.2009.

Разом з цим, позивач не пояснив причини розбіжностей між відомостями декларації та фактами, що встановлені перевіркою, не надав доказів в спростування встановлених обставин, натомість обмежився твердженнями про те, що при декларуванні подав усі належні документи, а митним органом здійснено їх перевірку і порушень не встановлено.

При цьому суд звертає увагу, що у відповідності до реєстраційного свідоцтва № HAL-S-1-254/15-00049 виданого 11.09.2015 року ОСОБА_3, попереднє реєстраційне свідоцтво DR 504266 анульовано й видано на руки, однак на вимогу суду зазначене анульоване реєстраційне свідоцтво позивач суду не надав.

Також, не є підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень невизнання у визначеному законом порядку недійсним зазначеного реєстраційного свідоцтва, оскільки процедура нарахування контролюючим органом податкових зобовязань не передбачає обовязкого попереднього визнання документа, в якому зазначено недостовірні відомості, в установленому порядку недійсним.

Позивач в обґрунтування своїх вимог також зазначає, що у цій справі не доведено вчинення ним умисних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, а тому відповідачем протиправно прийнято податкові повідомлення-рішення, якими визначено податкові зобовязання.

Відповідно до підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобовязання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Кодексу).

Таким чином, сплата податків та зборів у встановлених законодавством розмірах є обовязком позивача. Такий обовязок не залежить від встановлення вини платника податків.

Під виною розуміють психічне ставлення особи до своєї протиправної поведінки та її результатів. Розрізняють дві форми вини: умисел і необережність. Умисел характеризується усвідомленням особою протиправності своєї поведінки і бажанням їх настання або байдужим ставленням до нього. Необережність характеризується тим, що особа, хоча й усвідомлює протиправність своєї поведінки, не передбачає можливість наслідків, не бажає їх настання, але повинна була усвідомлювати характер своєї поведінки і передбачати наслідки.

Отже, встановлення саме умислу позивача на зазначення недостовірної інформації не є необхідним в даному випадку для донарахування податкових зобов'язань.

На переконання суду сам факт сплати митних платежів у меншому розмірі, ніж визначено законодавством, внаслідок зазначення у митній декларації недостовірних даних щодо дати першої реєстрації транспортного засобу, є підставою для донарахування недоплачених податкових зобовязань.

При цьому, з огляду на те, що має місце факт подання недостовірних відомостей щодо дати першої реєстрації транспортного засобу, що призвело до сплати митних платежів у неповному обсязі, згідно з пунктом 54.4 статті 54, пунктом 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 ПК України контролюючий орган зобов'язаний був самостійно визначити суму грошових зобов'язань.

Крім наведеного, суд не приймає до уваги посилання позивача в підтвердження позовних вимог на висновок спеціаліста з комплексного дослідження транспортних засобів від 29.01.2015 року, оскільки із його змісту слідує, що предметом дослідження була відповідність ідентифікаційних номерів транспортного засобу реєстраційним документам, а не достовірність дати першої реєстрації обговорюваного транспортного засобу в реєстраційному документі.

Також, помилковим є посилання позивача на правову позицію Верховного Суду України згідно якої якщо митний орган, приймаючи митну декларацію самостійно визначає митну вартість товару та пропускає товар на митну територію України після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів, то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових рішень про донарахування податкових зобовязань.

Так, згідно статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті.

В даному випадку підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стало не визначення більшого розміру митної вартості товару, а сплата митних платежів у меншому розмірі, ніж визначено законодавством, внаслідок подання недостовірних відомостей щодо дати першої реєстрації транспортного засабу. При цьому, митна вартість транспортного засобу Mercedes-Benz, модель Sprinter 316, номер кузова НОМЕР_1, визначена у митній декларації № 206020000/2015/400607 від 21.09.2015 року, залишилась незмінною. Тобто, позивачем невірно тлумачаться поняття «митна вартість товару» та «митні платежі», які не є тотожними.

Враховуючи зазначене вище суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення № від 17.08.2017 року та № від 17.08.2017 року прийнятті Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області правомірно та у відповідності до норм чинного законодавства, а відтак позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Біньковська Н.В.

Рішення складене в повному обсязі 19 січня 2018 р.