Справа № 803/1445/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/12467/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Нововолинської міської ради на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом Виконавчого комітету Нововолинської міської ради до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Сорока Ю.Ю.,

час ухвалення рішення - 22.11.2017 року, 12:54 год.,

місце ухвалення рішення - м.Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - 27.11.2017 року,

в с т а н о в и в :

Виконавчий комітет Нововолинської міської ради звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року позовну заяву Виконавчого комітету Нововолинської міської ради залишено без розгляду.

Не погоджуючись з таким рішенням, Виконавчий комітет Нововолинської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ними було вчасно подано позов до Володимир-Волинського міського суду Волинської області, однак через повернення позову місцевим судом ними було з поважних причин пропущено строк звернення до суду. Крім того, суд першої інстанції відкриваючи провадження в даній адміністративній справі вже вирішував питання строку і не знайшов підстав для залишення позову без розгляду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду та не навів поважних причин пропуску такого строку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких мотивів.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Проте право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким як строки давності, обмеження доступу неповнолітніх і осіб, що страждають психічними розладами, тощо (рішення Європейського суду з прав людини у справі "З та інші проти Сполученого Королівства").

Колегія суддів зазначає, що згідно вимог КАС України, часники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, положеннями ч.2 ст.74 Закону, чітко визначена юрисдикція судів при розгляді справ у випадку оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, а саме така категорія спорів віднесена до юрисдикції адміністративних судів.

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що за змістом ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про накладення штрафу є самостійним виконавчим документом, який може бути підставою для примусового виконання.

Колегією суддів встановлено, що 06.09.2017 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Самчуком О.П. при примусовому виконанні виконавчого листа №165/2223/16-а виданого 26.06.2017 року Володимир-Волинським міським судом винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5 100 грн.

26.10.2017 року виконавчий комітет Нововолинської міської ради звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови від 06.09.2017 року ВП №54254670 про накладення штрафу в розмірі 5 100 грн.

Зі змісту позовної заяви та пояснень представників позивача в судовому засіданні вбачається, що постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про накладення штрафу від 06.09.2017 року отримано позивачем 12.09.2017 року, згідно штемпеля вхідної кореспонденції.

Як вбачається з відмітки штемпеля відділення поштового зв'язку м. Нововолинська, до Волинського окружного адміністративного суду з позовом про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу від 06.09.2017 року, позивач звернувся лише 26 жовтня 2017 року, тобто після закінчення строків, установлених законом для звернення в адміністративний суд.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.09.2017 року виконавчим комітетом Нововолинської міської ради було подано позовну заяву до Володимир-Волинського міського суду про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 06.09.2017 року.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 27.09.2017 року вищевказану позовну заяву повернуто позивачеві з тих підстав, що дана адміністративна підсудна окружному адміністративному суду.

Незважаючи на те, що позивачу було вказано на підсудність даної адміністративної справи окружному адміністративному суду, виконавчий комітет Нововолинської міської ради 05.10.2017 року повторно звернувся до Володимир-Волинського міського суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 06.09.2017 року, яка ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 11.10.2017 року була повернута позивачу, оскільки даний спір підлягає розгляду Волинським окружним адміністративним судом.

Крім того, ухвалами Володимир-Волинського міського суду від 27.09.2017 року та 11.10.2017 року позивачу було роз'яснено до якого саме суду необхідно звертатися, а саме до Волинського окружного адміністративного суду.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що строк звернення до Волинського окружного адміністративного суду пропущений без поважних причин.

Колегія суддів наголошує, що як вбачається з ч.3 ст.123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Відтак, покликання апелянта на ухвалу про відкриття провадження в даній адміністративній справі як на підставу вирішення судом першої інстанції питання процесуальних строків і їх пропущення є помилковим.

Не можуть буди взяті до уваги судом апеляційної інстанції і додаткові пояснення позивача від 23.01.2018 року на наявну судову практику з аналогічних спорів, оскільки в справі №803/1665/17 позивач після повернення заяви Володимир-Волинським міським судом Волинської області зразу ж подав позов до Волинського окружного адміністративного суду, а у випадку, що розглядається колегією суддів, незважаючи на те, що позивачу ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 27.09.2017 року було вказано на підсудність даної адміністративної справи окружному адміністративному суду, виконавчий комітет Нововолинської міської ради 05.10.2017 року повторно звернувся до Володимир-Волинського міського суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 06.09.2017 року, яка ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 11.10.2017 року була повернута позивачу, і лише після повторного звершення до місцевого загального суду позивач подав позов на розгляд Волинського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Виконавчого комітету Нововолинської міської ради слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Нововолинської міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року у справі № 803/1445/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула