Справа № 361/6877/17
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/6877/17
Провадження № 2-а/361/106/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 січня 2018 року місто Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Селезньової Т.В., при секретарі Чуксіну В.В., за участю представника позивача - ОСОБА_1, розглянувши в судовому засіданні в місті Бровари в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дію по наданню публічної інформації, -

встановив:

Позивач просить визнати протиправною бездіяльність Пухівської сільської ради щодо ненадання позивачу публічної інформації на його запит від 25.10.2017р. №236, в якому він просив надати копію рішення сільської ради про резервування земельної ділянки площею 0,20га для громадського центру села Пухівка; та зобов'язати відповідача надати йому обґрунтовану відповідь на вказаний інформаційний запит в строк, передбачений ч.1 ст.20 Закону «Про доступ до публічної інформації», і стягнути з відповідача на його користь на відшкодування моральної шкоди 15000грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він подав запит, в якому просив надати йому копію рішення про резервування земельної ділянки для громадського центру села Пухівка, відповідач витребуваний документи не надав, а у відповіді, яку отримав позивач, відповідач послався на відсутність іншого, не запитуваного ним рішення (про зміну цільового призначення земельної ділянки). Не наданням відповіді і витребуваного рішення відповідач порушив його право на своєчасне і повне отримання запитаної публічної інформації, яка необхідна позивачу для захисту своїх прав , порушених відповідачем з приводу відмови йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки в рішенні про відмову відповідач послався на причину відмови - резервування вказаної ділянки для громадського центру села. Моральна шкода полягає в тому, що протягом року позивач витрачає кошти на позови, на консультації, звертається до представника за допомогою, має декілька рішень на його користь, через неотримання запитаної інформації страждає, нервується, що не має можливості отримати публічну інформацію, яка йому необхідна для подальшого захисту своїх прав, з даного приводу лікувався у госпіталі, платить за лікування. Моральна шкода заподіяна позивачу тим, що йому відповідач не дає дозволу на виготовлення проекту землеустрою і порушив право на доступ до публічної інформації. Розмір позовних вимог по відшкодуванню моральної шкоди позивач визначив в 15000грн., мотивуючи інфляцією. Моральну шкоду просив стягнути з підстав, передбачених ст. 276, ст.1167, ст.23 ЦК України і згідно закону «Про доступ до публічної інформації».

Відповідач повідомлений належним чином, завчасно, розписка від 28.11.2017р., в перше судове засідання 8.12.2017р. відповідач не з,явився, не повідомив про причини неявки, в друге судове засідання 23.01.2018р. відповідач також не з,явився, не повідомивши про причини неявки, був повідомлений належним чином, є розписка від 9.01.2018р. На даний час ніяких заяв, заперечень (відзиву), доказів відповідач не подав, маючи достатньо часу для здійснення своїх прав, про причини неявки не повідомив. Суд ухвалив справу розглянути у відсутності відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлено:

Позивач подав відповідачу запит, який зареєстрований за вхідним номером №236 від 26.10.2017р. В даному запиті позивач, посилаючись на те, що йому в рішенні ради про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність вказується, що вказана ним на графічному матеріалі земельна ділянка 0,20га для ОСГ зарезервована згідно Генплану села для громадського центру с. Пухівка, - тому просив надати йому належним чином завірену копію рішення Пухівської сільської ради про резервування земельної ділянки для громадського центру с. Пухівка.

Відповідач надав позивачу на вказаний запит письмову відповідь, вх..№ 704/02-13 від 2.11.2017р., в якій, зокрема, повідомив, що станом на момент розгляду даного запиту Пухівською сільською радою не приймалось рішення щодо зміни цільового призначення земельної ділянки громадського центру, зарезервованої згідно генерального плану села Пухівка для розміщення інфраструктури населеного пункту (школа, дитячий садок, спортивний майданчик, дитячі майданчики та інше).

За формою і змістом запит позивача є запитом на публічну інформацію, передбаченим у ст.1 та ст.19 цього Закону України «Про доступ до публічної інформації», тому спірні правовідносини врегульовані вказаним законом.

Згідно ст.1 Закону «Про доступ до публічної інформації», - Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Згідно ст.2 - Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації. Згідно ст.3 - Право на доступ до публічної інформації гарантується: зокрема, 1) обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Згідно ст.5 - Доступ до інформації забезпечується шляхом: зокрема, 2) надання інформації за запитами на інформацію. Згідно ст.12 - Суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону. Згідно ст.13 - Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: зокрема, суб'єкти владних повноважень - органи місцевого самоврядування. Згідно ст.14 - Розпорядники інформації зобов'язані: зокрема, 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію. Згідно ст.23 закону - рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до суду в порядку КАСУ. Згідно ч. 2 - Запитувач має право оскаржити: зокрема, 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації.

З наданого запиту позивача і відповіді відповідача на цей запит видно, що безпосередньо відповіді щодо запитаної інформації не надано. А з наданої відповіді не зрозуміло, чи приймалось радою запитане позивачем рішення. При цьому суд погоджується з позивачем у тому, що поняття зміна цільового призначення зарезервованої земельної ділянки не є тотожним з поняттям резервування земельної ділянки. Тому слушним є ствердження позивача, що він не отримав витребуваний документ і у разі відсутності такого - не отримав вичерпної і зрозумілої відповіді щодо запитаної інформації .

Той факт, що позивач у запиті не зазначив конкретного рішення сільської ради, яке б просив йому видати, не означає невідповідності запиту вимогам закону (ст.19 закону «Про доступ до публічної інформації»), оскільки в запиті позивач використав ті самі терміни і відомості, що стосуються витребуваного ним документу, які були вжиті самим відповідачем при винесенні ним іншого рішення (відносно позивача). Тому такий запит мав би бути виконаний відповідачем безпосередньо відповідно запитаної інформації (документу). Підстав для відмови у задоволенні запиту, передбачених в ст.22 закону, не виявлено.

З аналізу та змісту відповіді на запит видно, що в ньому надається інформація стосовно іншого рішення (про зміну цільового призначення), що не є ідентичним чи синонімічним з поняттям «резервування» (вжитим самим відповідачем у іншому рішенні). Інформації ж щодо прийняття рішення, на яке є посилання у рішенні про відмову позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, відповідь відповідача на запит позивача не містить.

Відповідач мав би належно виконати даний запит і надати позивачу копію рішення (або копії декількох рішень), прийнятого (прийнятих) радою щодо «резервування» земельної ділянки для громадського центру села. А у разі, якщо таких рішень радою не приймалось, то надати вичерпну і зрозумілу відповідь саме з приводу запитаного, а не іншого, рішення.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України - у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи запит, відповідь, і відповідні дії відповідача, суд дійшов висновку, що дійсно, відповідач не виконав належним чином запит позивача щодо надання йому копії рішення сільської ради, тобто документу, створювачем якого є відповідач; а у разі відсутності витребуваного позивачем рішення, відповідач не виконав запит позивача у повній мірі, і не надав повної та зрозумілої позивачу інформації про наявність або відсутність рішення (рішень) ради з того питання, яке порушено позивачем у запиті. Тому відповідач допустив часткову бездіяльність, і така бездіяльність є протиправною, оскільки порушила право позивача на доступ до публічної інформації. Така бездіяльність згідно ст.23 Закону «Про доступ до публічної інформації» може бути предметом оскарження до суду. Позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд не вбачає підстав для задоволення даних вимог, враховуючи, що позивач не надав жодних доказів і не обґрунтував заподіяння йому моральної шкоди відповідачем саме оскаржуваними діями (що може розглядатись в межах одної адміністративної справи); крім того не довів самої наявності такої шкоди і її розміру. А в цій частині вимог обов'язок по доказуванню покладається на позивача. Сам факт ненадання повної відповіді на запит не означає однозначного заподіяння моральної шкоди, тим більше у вказаному позивачем розмірі. Крім того, суд враховує, що позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, посилається на обставини, які не мають відношення до даної справи, виходячи з меж заявлених позовних вимог, спірних правовідносин і предмету оскарження. Суд в межах даної справи не розглядає питання наявності чи відсутності в діях відповідача можливих інших порушень прав позивача.

Позов подано до суду 09.11.2017р., тобто у строк, визначений законом «Про доступ до публічної інформації», враховуючи дату отримання позивачем відповіді на запит.

При наведених вище обставинах, суд позов задовольняє частково.

Керуючись ст.ст.22,23 Закону України «По доступ до публічної інформації», ст.ст. 242 - 246 КАС України , суд -

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити частково;

визнати протиправною часткову бездіяльність Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, допущену при виконанні запиту ОСОБА_2 № 236 від 26.10.2017р.;

зобов'язати Пухівську сільську раду Броварського району Київської області виконати запит ОСОБА_2 № 236 від 26.10.2017р. щодо надання копії запитаного рішення або вмотивованої відповіді про відмову у видачі витребуваного документу;

в позові про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, - з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Повне рішення виготовлено 25.01.2018р.

Суддя Т.В. Селезньова