Справа № 814/2503/17
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

м. Миколаїв.

25 січня 2018 р.справа № 814/2503/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., за участю секретаря судового засідання Кафанової Г.Г.,

представника позивача: Бурима В.В.,

представника відповідача: Костюченко Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Актан", вул. Глінки, 4, кв. 27, м. Миколаїв, 54050

до відповідачаГоловного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

провизнання протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення від 06.09.17 р. № та податкової вимоги від 20.10.17 р. № 7839-17

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Актан" (далі - позивач) звернулось із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення від 6 вересня 2017 р. № та податкову вимогу від 20 жовтня 2017 р. № 7839-17, якими до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції за порушення граничних термінів реєстрації акцизних накладних, в розмірі 1136,19 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що своєчасно подав до реєстрації акцизні накладні і протягом операційного дня не отримував квитанції про неприйняття цих накладних, що за правилами Податкового кодексу України (далі - ПК України) прирівнюється до своєчасної реєстрації акцизних накладних, у зв'язку із чим застосування до нього штрафу за порушення граничних термінів реєстрації накладних відбулось протиправно.

Відповідач адміністративний позов не визнав і просив в його задоволенні відмовити з наступних підстав. Відповідно до п. 10 Порядку ведення Єдиного реєстру акцизних накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 114 (далі - Порядок ведення ЄРАН) датою та часом надання акцизної накладної до податкового органу є дата та час, які зазначені у квитанції про їх прийняття або неприйняття. За правилами ст. 74 ч. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З наведених норм відповідач робить висновок про те, що єдиним допустимим доказом своєчасності реєстрації акцизних накладних є відповідна квитанція, а так як у квитанціях позивача стоїть час отримання акцизних накладних поза межами операційного дня (23 год. 16 хв.), вони свідчать про несвоєчасне подання накладних до реєстрації, у зв'язку із чим звітність позивача не була прийнята, відповідно, штраф за порушення граничних термінів реєстрації накладних застосований до позивача правомірно (а. с. 40-43).

Заяв і клопотань учасники справи суду не подавали.

Процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

25 січня 2018 р. судом проголошено скорочене рішення.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

7 липня 2017 р. позивач склав акцизні накладні № № 185 і 186 (а. с. 17, 21).

Як слідує з повідомлення про отримання звітності, позивач подав обидві накладні до реєстрації 21 липня 2017 р. і о 15 год. 8 хв. акцизні накладні доставлені на поштову скриньку Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) та підтверджено їх отримання (а. с. 18, 22).

24 липня 2017 р. ДФС України склала квитанції № 1, в яких зазначено, що документи позивача не прийняті у зв'язку із порушенням п. 2 Порядку ведення ЄРАН, зокрема на тій підставі, що операційний день для реєстрації акцизних накладних триває з 8 до 19 год., тоді як документи позивача доставлені до ДФС Украни о 23 год. 16 хв. (а. с. 19, 23).

В наступному, 24 липня 2017 р., позивач повторно подав акцизні накладні на реєстрацію і в той же день ДФС України зареєструвала ці накладні (а. с. 20, 24).

18 серпня 2017 р. відповідач провів камеральну перевірку даних позивача, задекларованих у декларації акцизного податку, про що складено акт № 1115/14-29-40-05-14/35066039 (далі - Акт перевірки) (а. с. 9-10).

Як зазначено у висновку Акту перевірки, позивач порушив граничні терміни реєстрації акцизних накладних № № 185 і 186 від 7 липня 2017 р. - вони мали бути зареєстровані не пізніше 22 липня 2017 р., тоді як реєстрація відбулась тільки 24 липня 2017 р.

За порушення граничних термінів реєстрації акцизних накладних в реєстрі, відповідач наклав на позивача штраф в розмірі 2 відсотків від суми акцизного податку, що склало 1136,19 грн.

Штраф оформлений податковим повідомленням-рішенням від 6 вересня 2017 р. № (а. с. 11-12).

Не погодившись із податковим повідомлення-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до ДФС України. Остання 14 листопада 2017 р. прийняла рішення залишити скаргу без задоволення (а. с. 14, 16).

За наслідками адміністративного оскарження відповідач 20 жовтня 2017 р. прийняв податкову вимогу № 7839-17 (а. с. 15).

Фактично спір між сторонами стосується визначення моменту реєстрації акцизних накладних: тоді як позивач наполягає на тому, що він своєчасно подав накладні на реєстрацію і протягом операційного дня 21 липня 2017 р. не отримував квитанції про їх неприйняття, а тому вони вважаються зареєстрованими, відповідач, в свою чергу, зазначає, що документи позивача були доставлені до ДФС України 21 липня поза операційним днем, на підставі чого і не були прийняті, а реєстрація накладних відбулась тільки 24 липня, після їх повторної подачі, тоді як граничний термін реєстрації сплинув 22 липня.

Як визначено ст. 231 п. 231.6. ПК України реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Так як обидві акцизні накладні позивача датовані 7 липня 2017 р., останнім днем строку їх реєстрації є 22 липня 2017 р.

Підтвердженням особі, що реалізує пальне, про прийняття її акцизної накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру акцизних накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (ст. 231 п. 231.6. абз. 2 ПК України).

Якщо надіслані акцизні накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 231.1 цієї статті, протягом операційного дня отримувачу пального/особі, яка реалізує пальне, надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, такі акцизна накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі акцизних накладних (ст. 231 п. 231.6. абз. 6 і 7 ПК України).

Відповідно до п. 2 Порядку ведення ЄРАН, для реєстрації в Реєстрі акцизні накладні/розрахунки коригування надсилаються до ДФС в електронній формі відповідно до порядку подання податкових документів в електронному вигляді з дотриманням умови щодо реєстрації електронного цифрового підпису уповноваженої особи у порядку, визначеному законодавством. Акцизні накладні/розрахунки коригування надсилаються протягом операційного дня. Операційний день для реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування у Реєстрі триває щодня з 8 до 19 години.

У п. 10 Порядку ведення ЄРАН передбачено, що датою та часом надання акцизної накладної/розрахунку коригування до ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття. Якщо протягом операційного дня платникові акцизного податку не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття акцизної накладної/розрахунку коригування, вони вважаються зареєстрованими у Реєстрі.

З урахуванням наведених норм ПК України і Порядку ведення ЄРАН, особа повинна подати акцизні накладні до ДФС України в межах 15-денного строку протягом операційного дня, який триває з 8 до 19 год. В той же операційний день, ДФС України повинна надіслати квитанцію про прийняття або неприйняття акцизної накладної. У випадку, якщо така квитанція платнику податків не надіслана, накладні вважаються зареєстрованими в реєстрі в силу приписів ПК України.

Позивач надіслав акцизні накладні засобами електронного зв'язку 21 липня 2017 р. о 15 год. 8 хв., що підтверджується повідомленнями про отримання звітності. В цих же повідомленнях зазначено, що звітність доставлена на поштову скриньку ДФС України у вказаний час та підтверджено отримання цієї звітності.

Отже, позивач виконав всі залежні від нього дії для своєчасної реєстрації акцизних накладних.

Квитанції № 1 про неприйняття документів від позивача датовані 24 липня 2017 р. і в них зазначено, що акцизні накладні доставлені до центрального рівня ДФС України 21 липня 2017 р. о 23 год. 16 хв.

По-перше, ці квитанції мали бути надіслані позивачу протягом операційного дня 21 липня, тобто в день подачі накладних, а так як цього не відбулось, за приписами ст. 231 п. 231.6. абз. 7 ПК України та п. 10 Порядку ведення ЄРАН, акцизні накладні позивача вважаються зареєстрованими.

По-друге, позивач своєчасно надіслав акцизні накладні до реєстру і отримав підтвердження того, що його звітність доставлена до ДФС України до закінчення граничного строку подання звітності. Позивач не міг і не повинен був знати, коли ця звітність буде оброблена ДФС України - законодавство не покладає на платника податків обов'язку вживати якісь додаткові дії після надіслання звітності.

Зауваження відповідача з приводу того, що тільки квитанція є допустимим доказом реєстрації акцизних накладних, суд відкидає, так як в даному спорі накладні позивача вважаються зареєстрованими в силу положень законодавчих актів. Окремо суд зауважує, що з тієї ж причини не може вважатись порушенням з боку позивача повторне подання акцизних накладних до реєстрації 24 липня 2017 р.

Так як судом встановлено, що позивач не допустив порушення граничних термінів реєстрації акцизних накладних, застосування до нього штрафу спірними податковим повідомленням-рішенням і податковою вимогою, є протиправним.

Відповідно до ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовими витратами в даній справі є судовий збір, доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подавали. Позивач сплатив судовий збір в розмірі 1684,0 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 444 від 23 листопада 2017 р. (а. с. 3) і з урахування задоволення позовних вимог судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в цьому розмірі.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Актан" (вул. Глінки, 4, кв. 27, м. Миколаїв, 54050, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Податкове повідомлення-рішення від 6 вересня 2017 р. № та податкову вимогу від 20 жовтня 2017 р. № 7839-17 визнати протиправними і скасувати.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Актан" (вул. Глінки, 4, кв. 27, м. Миколаїв, 54050 ) судові витрати в розмірі 1684,0 (одна тисяча шістсот вісімдесят чотири) грн.

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення суду складено

26 січня 2018 р.

Суддя А.О. Мороз