Справа № 9901/378/18
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

22.01.2018 Київ П/9901/378/18 9901/378/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бившевої Л.І. розглянув матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Вищої ради правосуддя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.01.2018 подав до Верховного Суду скаргу на бездіяльність Вищої ради правосуддя при розгляді його скарги на дії судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_2, в якій він просить зобов'язати Вищу раду правосуддя повно вивчити всі матеріали цивільної справи, яку за його позовом розглянула суддя ОСОБА_2, перевірити запис всього процесу та письмові матеріали, з'ясувати, чому цей трудовий спір суддя розглядала не один місяць, як передбачено законом, а в 10 разів довше, чому рішення вона винесла в коридорі, чому не заслухала свідків та чому навмисно перевищувала свої повноваження (на угоду кому); за результатами перевірки справи та дій судді у судовому процесі зробити висновок про можливість подальшого перебування цієї судді на займаній посаді; взяти до уваги надану ним до справи повну доказову базу про «безпредєл» судді ОСОБА_2.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною другою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За частиною першою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя.

За частиною другою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України заявою по суті справи є позовна заява.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності, зокрема, Вищої ради правосуддя, встановлені у статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративний справ щодо законності дій чи бездіяльності, законності актів, зокрема, Вищої ради правосуддя.

Згідно з пунктами 1, 2, 3 частиною четвертою статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд за наслідками розгляду адміністративних справ, визначених частиною другою цієї статті, може визнати акт Вищої ради правосуддя протиправним та нечинним повністю або в окремій його частині, визнати дії чи бездіяльність Вищої ради правосуддя протиправними, зобов'язати Вищу раду правосуддя вчинити певні дії, застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 245 цього Кодексу.

Таким чином, ОСОБА_1 має право в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, звернутися до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом, якщо вважає, що бездіяльністю Вищої ради правосуддя порушені його права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом подання позовної заяви про визнання такої бездіяльність Вищої ради правосуддя протиправною та зобов'язання Вищої Ради правосуддя вчинити певні дії.

ОСОБА_1 подав до Верховного Суду скаргу на бездіяльність Вищої ради правосуддя.

Вимоги до форми позовної заяви містяться у статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої і другої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частиною п'ятою, восьмою, дев'ятою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються, зокрема:

найменування суду першої інстанції, до якого подається заява (пункт 1 частини п'ятої цієї статті);

повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти (пункт 2 частини п'ятої цієї статті);

зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4 частини п'ятої цієї статті);

виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5 частини п'ятої цієї статті;

відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (пункт 7 частини п'ятої цієї статті);

перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (пункт 8 частини п'ятої цієї статті);

у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача (пункт 9 частини п'ятої цієї статті);

власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (пункт 11 частини п'ятої цієї статті);

якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (частина шоста цієї статті);

у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (частина дев'ята цієї статті).

У статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено документи, що додаються до позовної заяви.

Відповідно до частини першої цієї статті до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною четвертою цієї статті позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

З огляду на викладене, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Вищої ради правосуддя необхідно залишити без руху та встановити строк, протягом якого він має усунути вказані недоліки та подати до Верховного Суду позовну заяву, що відповідатиме всім зазначеним в ухвалі вимогам статей 160 і 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 12, 19, 22, 122, 169, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Вищої ради правосуддя залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Бившева