Справа № 674/1368/17
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 674/1368/17
РІШЕННЯ

іменем України

15 січня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І.

за участі:секретаря судового засідання Троян О.А., представника позивача адвоката Антала В.І.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ухвали від 18.12.2017 Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв до свого провадження справу, передану згідно ухвали Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 01.12.2017 і призначив справу №674/1368/17 до розгляду у спрощеному провадженні з викликом осіб ( стор. 33).

Позивач ОСОБА_3, покликаючись на порушення відповідачем Закону України "Про автомобільний транспорт", у позові просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області від 05.10.2017 року № 033200.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що дійсно 18 вересня 2017 року їхав власним автомобілем НОМЕР_1 серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4, на якому здійснював приватну поїздку, а саме перевозив з м. Дунаївці до м. Хмельницький борошно для власних потреб. При цьому, будучи водієм і власником вказаного транспортного засобу, не здійснював господарської діяльності з перевезення вантажів автомобільним транспортом. Однак всупереч його поясненням, представниками Відповідача складено акт перевірки від 18.09.2017 р., в якому зазначено марку КАМАЗ, але дані про автомобіль вказані на KIA Sorento номерний знак НОМЕР_2, серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5, який належить йому, і відповідно до якого виявлено порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме відсутність полісів обов'язкового особистого страхування водія та пасажирів від нещасних випадків на транспорті. Крім цього, статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" перелік документів, які водії повинні мати при здійсненні вантажних перевезень, підзаконними нормативними актами розширено для водіїв - працівників транспортних підприємств, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців. Проте у спірних правовідносинах не доведено, що він є працівником, найманим фізичною особою-підприємцем.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на ті ж докази, що вказані в позовній заяві.

Відповідач відзив суду не надав і в судове засідання представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши учасника судового розгляду і дослідивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

18.09.2017 працівниками відповідача складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі _Акт перевірки), згідно якого водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем "КАМАЗ", НОМЕР_2 серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5, здійснював перевезення вантажу з м. Дунаївці до м. Хмельницький без документів, перелік яких визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме полісів обов'язкового особистого страхування водія та пасажирів від нещасних випадків на транспорті, чим порушив вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 р. № 959 (стор.6 ).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5, номерний знак НОМЕР_3 дійсно зареєстрований за Kia Sorento, 2013 року випуску (стор. 7). Однак, позивачем у позовній заяві та його представником в судовому засіданні підтверджено здійснення перевезення вантажу ОСОБА_2 саме транспортним засобом марки "Камаз", який належить ОСОБА_2, що відповідно не потребує доказуванню в силу вимог ч.1 ст.78 КАС України, адже визнається сторонами і у суду не має сумніву щодо достовірності цього.

05 жовтня 2017 року, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідач прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 033200, якою за порушення 18.09.2017р на А/Д Н-03, 192 км +190 м вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", постановлено стягнути з СПД ОСОБА_2 штраф в сумі 1700 грн. (стор.5).

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року №2344-III (далі - Закон №2344-III), за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст.48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Тобто перелік документів, на підставі яких можуть здійснюватись вантажні перевезення, не є вичерпним.

Відповідно до п.1 Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 р. №959 (далі Положення), цим Положенням визначається порядок здійснення обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті, зокрема, працівників транспортних підприємств незалежно від форм власності та видів діяльності, які безпосередньо зайняті на транспортних перевезеннях, а саме; водіїв автомобільного, електротранспорту: машиністів і помічників машиністів поїздів (електровозів, тепловозів, дизель-поїздів).

Згідно з п.п.2,3,4 Положення водії вважаються застрахованими тільки на час обслуговування поїздки. Кожному застрахованому перевізник, що виступає агентом страховика, видає страховий поліс. Страхувальниками водіїв є юридичні особи або дієздатні громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, які є власниками транспортних засобів чи експлуатують їх і уклали із страховиком договори страхування.

Отже, страхування від нещасних випадків на транспорті є обов'язковим видом страхування, а власник транспортного засобу зобов'язаний забезпечити наявність такого страхового полісу у водія.

На момент перевірки у позивача був відсутній поліс обов'язкового особистого страхування водія від нещасного випадку на транспорті. Той факт, що позивач одночасно є і власником, і водієм транспортного засобу, не звільняє його від обов'язку здійснення обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті себе як водія.

Щодо доводів позивача про те, що перевезення вантажу (борошна) здійснювалось ним в особистих цілях, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 "Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні" для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб, такими документами є: - накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж; - посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; - реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; - талон про проходження державного технічного огляду; - поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, законодавство передбачає можливість здійснення перевезень для власних потреб, та визначає перелік необхідних для цього документів.

В Акті перевірки в графі "пояснення водія про причини порушень" проставлений лише підпис (без ідентифікації), та не зазначено, що вантаж перевозився для власних потреб. Тобто позивач на момент фіксації порушення 18.09.2017, не дав пояснень і в тому числі щодо вантажу, який перевозив.

Суд вважає, що перевезення для власних потреб має свідчити про факт, що таке перевезення здійснюється виключно для задоволення власних потреб. Однак, потрібно враховувати, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських об'єднань, ОСОБА_2 зареєстрований фізичною особою-підприємцем і основним видом діяльності позивача є вантажний автомобільний транспорт, код КВЕД 49.41. Цей клас (49.41) включає усі види перевезень вантажним автомобільним транспортом, тому суд з урахуванням вищенаведеного робить висновок, що позивач 18.09.2017 на власному автомобілі "КАМАЗ" (НОМЕР_6 серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4, що вказано у позові) з порушенням ст.60 Закону №2344-III здійснював перевезення вантажу (борошно) з м. Дунаївці до м. Хмельницький в межах своєї господарської діяльності, адже доказів протилежного суду не надав і цього не встановив суд.

Згідно з ч.1ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не довів позовні вимоги, а суб'єктом владних повноважень правомірно прийнято оскаржуване рішення, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України "Про автомобільний транспорт", статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (32411, АДРЕСА_1) до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області (2900, Хмельницька область, м. Хмельницький вул. Соборна, 75, ), про визнання протиправною та скасування постанови №033200 від 05.10.2017, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19 січня 2018 року о 15 год.

Головуючий суддя А.І. Петричкович