Справа № 303/3795/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/10677/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Попка Я.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, прийняту 18 вересня 2017 року у м. Мукачево суддею Пак М.М. (дата та час складення повного тексту не зазначено), у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Вудмаска М.Ф. (далі - ВПВР) про закінчення виконавчого провадження від 22 червня 2016 року ВП 49493809.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 вересня 2017 року у справі № 303/3795/17 позов задоволено.

У апеляційній скарзі відповідач ВПВР просить зазначене судове рішення скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він не є відповідним органом державної виконавчої служби в розумінні ст. 181 КАС України, а тому у даній справі ВПВР не є належним відповідачем.

Особи, які беруть участь у справі, на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до частини 2 статті 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем не було вжито всіх можливих та необхідних заходів щодо виконання судового рішення, у державного виконавця не було законних підстав для закінчення виконавчого провадження саме з підстав, передбачених пунктом 11 частини 1 статті 49 та частини 3 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», а тому позов слід задовольнити.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 він звернувся до суду з адміністративним позовом до ВПВР, у якому просив скасувати постанову головного державного виконавця ВПВР про закінчення виконавчого провадження.

Разом із тим, приписами частини 3 статті 181 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та вирішення спору, передбачено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Згідно із пунктом 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2832/5), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Таким чином, структурні підрозділи органів державної виконавчої служби (відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, підрозділи примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції в АРК, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі) не є самостійними органами державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як сторони в адміністративному процесі.

При цьому підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі було встановлено приписами статті 52 КАС України.

За правилами частини 1 статті 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Відтак, оскільки за змістом цієї норми допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи, то можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції КАС України не передбачено.

Отже, позов ОСОБА_1 до ВПВР, який є неналежним відповідачем у даному спорі, задоволенню не підлягає.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись статтями 229, 243, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 254 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області задовольнити.

Скасувати постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 вересня 2017 року у справі № 303/3795/17 та прийняти нову про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Л.П.Іщук

Я.С.Попко

Постанова у повному обсязі складена 22 січня 2018 року.