Справа № 807/97/17
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2018 року м. Ужгород№ 807/97/17
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Стенавська А.М.

за участю:

позивача: Перший заступник прокурора Закарпатської області, представник ОСОБА_1;

відповідача 1: Ужгородська міська рада, представник ОСОБА_2;

відповідача 2: Департамент міського господарства Ужгородської міської ради, представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за уточненою позовною заявою Першого заступника прокурора Закарпатської області до Ужгородської міської ради, Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник прокурора Закарпатської області (далі позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ужгородської міської ради (далі відповідач 1) про визнання протиправною бездіяльності Ужгородської міської ради з питання не прийняття на баланс дитячих, спортивних та інших майданчиків, розташованих на прибудинкових територіях міста Ужгорода, а також з питання не затвердження планів інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення (їх частин) дитячих, спортивних та інших майданчиків, розташованих на території міста Ужгорода; зобовязання Ужгородської міської ради вчинити дії по розробленню та затвердженню планів технічної інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення (їх частин) дитячих, спортивних та майданчиків, які розташовані на території міста Ужгорода; зобовязання Ужгородської міської ради вчинити дії по прийняттю на баланс та проведенню технічної інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення (їх частин), а саме дитячих та спортивних майданчиків, які розташовані на території міста Ужгорода.

Позовні вимоги мотивовано тим, що під час вивчення стану законності з питань дотримання законодавства України щодо благоустрою населених пунктів виявлено ряд недоліків щодо проведення технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків міста Ужгорода, які негативно впливають на організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель та інженерних споруд та можуть призвести, у разі їх не усунення, до настання тяжких наслідків для життя та здоровя дітей.

Встановлено, що відповідно до інформації Ужгородської міської ради від 26.12.2016 року № 4018/03-18 у місті Ужгороді на території обслуговуючих організацій, а саме на території: ТОВ «Наш Добробут», ТОВ «Підзамок», ТОВ «Житло-сервіс» КП «ЖРЕР № 4», КП «ЖРЕР № 5», КП «ЖРЕР № 8» розміщено дитячі майданчики.

Крім того, Ужгородською міською радою проінформовано про проведену реорганізацію ЖРЕРів та створення нових обєднань співвласників багатоквартирних будинків (далі ОСББ), на території яких також розташовані дитячі майданчики.

Окрім новостворених ОСББ, на території міста Ужгорода діють наступні ЖРЕР: КП «ЖРЕР № 4» (вул. Польова, 4), КП «ЖРЕР» № 5 (вул. 8-го березня, 28), КП «ЖРЕР» № 8 (вул. Г. Свободи, 9).

Однак, згідно з інформацією Ужгнородської міської ради жодних підтверджень про передачу вказаних обєктів благоустрою до відання ЖРЕРів та ОСББ не має, такі рішення не приймалися, акти прийому-передачі не складалися. Відсутні також документи про балансоутримувача даних майданчиків.

Отже, дитячі майданчики, розташовані на території міста Ужгорода, не перебувають на балансі міської ради чи будь-якого іншого підприємства.

У звязку з цим, а також після неодноразових вимог прокуратури області, виконавчим комітетом Ужгородської міської ради дано доручення управлінню у справах культури, спорту, сімї та молоді Ужгородської міської ради, а також Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про проведення паспортизації спортивних та дитячих майданчиків на території міста у термін до 01.04.2017р. без затвердженого плану.

Так, 19.12.2016 року рішенням ХХVII сесії VI скликання Ужгородської міської ради було затверджено Програму благоустрою міста Ужгорода на 2015-2017 роки. Однак, жодних конкретних заходів, затверджених планів відповідних коштів даною програмою щодо благоустрою дитячих майданчиків не передбачено.

Статтею 18 ч. 2 п. 5 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» закріплено обовязок підприємств, установ та організацій проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними обєктів благоустрою (їх частин).

Проте, відповідно до інформації Ужгородської міської ради від 16.12.2016р. № 3139/03-18/1 та № 4018/03-18 від 26.12.2016р. паспорти та інвентаризаційні документи частин обєктів благоустрою, а саме дитячих майданчиків, відсутні.

Частиною 2 статті 31 Конвенції про права дитини, прийнятою Резолюцією 44/25 Генеральної асамблею ООН від 20.11.1989р., яка набула чинності 02.09.1990р., ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.09.1991 передбачено, що держави-учасниці поважають і заохочують право дитини на всебічну у культурному і творчому житті та сприяють наданню їй відповідних і рівних можливостей для культурної і творчої діяльності.

Такий стан справ з питання забезпечення проведення з технічної інвентаризації та паспортизації майданчиків ставить під загрозу закріплені статтями 3, 27 Конституції України права дітей на життя, охорону здоровя, грубо порушує вимоги Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Більше того, Ужгородською міською радою не вжито заходів щодо прийняття на баланс або визначення іншого балансоутримувача обєктів благоустрою дитячих, спортивних майданчиків, що унеможливлює ведення необхідної документації з приводу обстеження та перевірки технічного стану конструктивних елементів дитячих майданчиків про їх огляд, ремонт, демонтаж та призводить до безконтрольності за технічним станом елементів та може завдати тяжких наслідків здоровю дітей міста.

24.11.2017р. від позивача до суду надійшло клопотання про залучення другого відповідача, а саме Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради (а.с.143-144).

В судовому засіданні 11.12.2017 року, протокольною ухвалою суду було залучено Департамент міського господарства Ужгородської міської ради як другого відповідача у справі (а.с.151), (далі відповідач 2).

В подальшому, позивач подав заяву про уточнення позовних вимог (а.с.163-175), якою просив:

визнати протиправною бездіяльність Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради з питання не прийняття на баланс дитячих, спортивних та інших майданчиків, розташованих на прибудинкових територіях міста Ужгорода;

визнати протиправною бездіяльність Ужгородської міської ради з питання не затвердження планів інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення (їх частин) дитячих, спортивних та інших майданчиків, розташованих на території міста Ужгорода;

зобовязати Департамент міського господарства Ужгородської міської ради вчинити дії по розробленню планів технічної інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення (їх частин) дитячих, спортивних та інших майданчиків, розташованих на території міста Ужгорода, а Ужгородську міську раду зобовязати вчинити дії по затвердженню вказаних планів;

зобовязати Департамент міського господарства Ужгородської міської ради вчинити дії по прийняттю на баланс і проведенню технічної інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення (їх частин), а саме: дитячих та спортивних майданчиків, які розташовані на території міста Ужгорода.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в запереченнях на адміністративний позов (а.с.57-63) та просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши подані сторонами документи та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що під час вивчення стану законності з питань дотримання законодавства України щодо благоустрою населених пунктів прокуратурою Закарпатської області виявлено ряд недоліків щодо проведення технічної інвентаризації та паспортизації елементів благоустрою, а саме дитячих майданчиків міста Ужгорода, що негативно впливає на організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель та інженерних споруд та може призвести, у разі їх не усунення, до настання тяжких наслідків для життя та здоровя дітей.

Відповідно до інформації Ужгородської міської ради від 16.12.2016р. № 3139/03-18/1 та від 26.12.2016р. № 4018/03-18 паспортизація та технічна інвентаризація частин обєктів благоустрою, а саме дитячих майданчиків, не проводилася (а.с.27,18).

Вказані обставини й стали підставою для позивача звернутися до суду з позовом щодо визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України): у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у даній справі, а також враховуючи предмет розгляду даної справи й вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, вирішення яких віднесено до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради передбачено у ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до п. 44 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»: виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Благоустроєм населених пунктів, відповідно до визначення, закріпленого у ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», є комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Під заходами з благоустрою населених пунктів, відповідно до цієї ж статті, слід розуміти роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об'єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»: благоустрій населених пунктів передбачає:

1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об'єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об'єктів;

2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об'єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення;

3) створення умов для реалізації прав та виконання обов'язків суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»: організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»: благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»: до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить:

1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів;

2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів;

3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб);

4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

За змістом пунктів 1, 2 частини 1 статті 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», об'єктами благоустрою населених пунктів, серед іншого, є території загального користування та прибудинкові території.

Згідно з п. 8. ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»: елементами (частинами) об'єктів благоустрою є, зокрема, обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»: підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані: проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об'єктів благоустрою (їх частин), що здійснюються у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

На виконання наведених вище положень статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 29 жовтня 2012 року № 550 затвердило Інструкцію з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою населених пунктів (далі Інструкція № 550).

Відповідно до п. 1.3 Інструкції № 550 паспортизація об'єктів благоустрою складання технічних паспортів об'єктів благоустрою за результатами їх інвентаризації; технічна інвентаризація об'єктів благоустрою - сукупність заходів з обстеження, спрямованих на підтвердження наявності об'єктів нерухомого майна, елементів благоустрою та оцінку їх технічного стану, а також наявності інженерних мереж на об'єкті благоустрою.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції № 550 технічна інвентаризація та паспортизація об'єктів благоустрою проводяться власником, балансоутримувачем або виконавцем на підставі договору із замовником або самостійно.

Відповідно до п. 1.5 Інструкції № 550 технічна інвентаризація об'єктів благоустрою може бути плановою або позаплановою.

Планова технічна інвентаризація повинна проводитись згідно з планами, затвердженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Позапланова технічна інвентаризація проводиться у разі: введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта благоустрою; закінчення ремонту об'єкта благоустрою; зміни власника (балансоутримувача) об'єкта благоустрою; протиправного знищення чи пошкодження об'єкта благоустрою; надзвичайної ситуації техногенного або природного характеру на об'єкті благоустрою; прийняття рішення про її проведення власником (балансоутримувачем) об'єкта благоустрою.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку про те, що організацію благоустрою повинна забезпечувати міська рада, до компетенції якої віднесено, зокрема, затвердження правил і заходів благоустрою населеного пункту.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи (а.с.19), Ужгородська міська рада після прийняття обєктів благоустрою на баланс, а саме дитячих та спортивних майданчиків, розташованих на території міста Ужгорода, інвентаризацію та паспортизацію дитячих та спортивних майданчиків в строк до 01.04.2017р. так не здійснила, обстеження та перевірка їх технічного стану не проводилася.

19.12.2016 року рішенням ХХVII сесії VI скликання Ужгородської міської ради було затверджено Програму благоустрою міста Ужгорода на 2015-2017 роки. Однак, жодних конкретних заходів, затверджених планів відповідних коштів даною програмою щодо благоустрою дитячих та спортивних майданчиків не передбачено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відсутність затверджених планових заходів щодо інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою (дитячих та спортивних майданчиків та території міста Ужгорода), свідчить про протиправну бездіяльність відповідачів.

Крім того, зважаючи на цільове призначення такого об'єкту благоустрою, невиконання суб'єктами благоустрою своїх обов'язків у цій сфері порушує права користувачів цих об'єктів на безпечні умови для життя і розвитку.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Першим заступником прокурора Закарпатської області доведено правомірність звернення до суду з позовом та наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Ужгородської міської ради та Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради з питання не затвердження планів інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення.

Натомість, враховуючи положення ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачами належними та допустимими доказами не доведено та не спростовано правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України: при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 139 КАС України, судовий збір з відповідачів не стягується.

Керуючись статтями 243, 245, 248, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Першого заступника прокурора Закарпатської області до Ужгородської міської ради, Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії задовольнити.

2.Визнати протиправною бездіяльність Ужгородської міської ради з питання не затвердження планів інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення (їх частин) дитячих, спортивних та інших майданчиків, розташованих на території міста Ужгорода.

3.Визнати протиправною бездіяльність Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради з питання не прийняття на баланс дитячих, спортивних та інших майданчиків, розташованих на прибудинкових територіях міста Ужгорода.

4.Зобовязати Департамент міського господарства Ужгородської міської ради вчинити дії по розробленню планів технічної інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення (їх частин) дитячих, спортивних та інших майданчиків, розташованих на території міста Ужгорода, а Ужгородську міську раду зобовязати вчинити дії по затвердженню вказаних планів.

5.Зобовязати Департамент міського господарства Ужгородської міської ради вчинити дії по прийняттю на баланс і проведенню технічної інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення (їх частин), а саме: дитячих та спортивних майданчиків, які розташовані на території міста Ужгорода.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності до вимог п. 15.5 Розділу VII «Перехідних положень» КАС України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017р.).

СуддяОСОБА_3

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 16 січня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення було виготовлено та підписано 24 січня 2018 року.