Справа № 295/4758/17
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/4758/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Савіної Л.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора роти №3 Управління патрульної поліції у м. Житомирі лейтенанта ОСОБА_3 від 25.04.2017 року, серія БР №462212 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення. В обгрунтування даної вимоги позивач пояснив, що з постановою інспектора не погоджується оскільки рухався в автомобілі по вул. Покровській та чітко памятає, що починав рух на сигнал світлофора, який був зеленим. Виконуючи маневр перетину, уже безпосередньо на стоп-лінії перед світлофором, позивач звернув увагу, що сигнал світлофора змінився на жовтий, але оскільки на момент ввімкнення жовтого сигналу світлофора фактично був у стані перетину стоп-лінії перед світлофором та продовжив виконання маневру, пересвідчившись, що не створив будь-яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Позивач вказав, що відповідачем не складався протокол, а оскаржувана постанова в якості доказу розглядатись не може, оскільки чинним КУпАП в якості доказу не передбачається. Крім того, позивач посилається на те, що відповідачем не дотримано процедуру розгляду адміністративної справи, оскільки справа повинна розглядатись тільки в приміщенні відповідного управління патрульної поліції, але не посеред дороги у нічний час без будь якого забезпечення права на захист.

В судовому засіданні позивач підтримав адміністративний позов та просив задовольнити, з підстав викладених в позовні заяві. Пояснив, що з метою уникнення збільшення розміру штрафних санкцій, штраф сплатив добровільно.

Представник Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, письмові заперечення приєднані до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.09.2017 року інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №462212, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 25.04.2017 року о 23-20 год., рухаючись по вул. Покровська в м. Житомирі, на автомобілі НОМЕР_1 проїхав перехрестя на заборонене червоне світло світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3. е Правил дорожнього руху України.

Частина друга ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

В свою чергу Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі Правила) передбачено, що світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні (п. 8.7. Правил).

П.п. 8.7.3. ґ, д Правил жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів . Жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу.

Згідно п. 8.7.3. (в) ПДР України зелений миготливий сигнал світлофора дозволяє рух, але інформує проте, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Відповідно до п. 8.7.3. (ґ) ПДР України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; п. 8.7.3 е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п. 8.10. та п. 8.11. Правил у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3 Правил визначено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати та неухильно дотримуватись вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина перша ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В судовому засіданні судом було оглянуто диск з відеозаписом подій. З даного запису вбачається, що позивач перетнув перехрестя на той момент, коли сигнал світлофору був червоним. Крім того, в судовому засідання позивач підтвердив, що проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофора, тоді як у позовній заяві вказав, що починав рух на сигнал світлофора, який був зеленим. З відеозапису також вбачається, що поліцейський представився позивачу, пояснив причину зупинки, повідомив про початок розгляду справи, розяснив права позивача та вказав про можливість перегляду відеозапису, на якому зафіксоване порушення Правил дорожнього руху України. Після складення постанови, інспектор оголосив її позивачу, розяснив порядок оскарження та виконання постанови.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, в даному випадку частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази у справі, уповноважена особа виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 276 КУпАП передбачено також, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

У відповідності до п.1 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, під час розгляду інспектором Паньковик А.О. справи про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення, порушень процесуального законодавства не допущено.

За наведених обставин, оскільки в судовому засіданні беззаперечно встановлено факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, позивач сплатив адміністративний штраф, про що зазначив в судовому засіданні, що вказує на визнання останнім факту вчинення адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про законність постанови інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3, доводи, викладені в позовні заяві є безпідставними, за таких обставин позовна заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд,

В И І Р Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман