Справа № 816/1343/17
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1343/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

представника позивача- Чайки М.Г.,

представника відповідача- Данильчука Я.А.,

за результатами підготовчого засідання у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області до ОСОБА_1 деревообробного підприємства "Клен" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (надалі позивач, ГУ ДФС у Полтавській області) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 деревообробного підприємства "Клен" (надалі відповідач) про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу в сумі 142 568, 95 грн за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 142 568,95 грн, при цьому грошові кошти на розрахункових рахунках відповідача відсутні, у зв'язку з чим заходи щодо стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу не призвели до погашення податкового боргу, що у свою чергу є підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою від 28.12.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 816/1343/17, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

В підготовче судове засідання зявилися представники сторін.

Представник відповідача надав суду письмову заяву, в якій визнав в повному обсязі позов у справі № 816/1343/17. Зазначив, що майно, яке перебуває в податковій заставі, погоджено податковим органом із відповідачем в рахунок наявного податкового боргу згідно актів опису майна, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до частин 4, 6 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов'язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, при цьому суд не приймає визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Оскільки дії представника відповідача як керівника ОСОБА_1 деревообробного підприємства "Клен" не суперечать закону та порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси, то суд вважає за можливе прийняти визнання позову представника відповідача ОСОБА_1 деревообробного підприємства "Клен" у справі № 816/1343/17.

Відповідно до частини 3 статті 183 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що Колективне деревообробне підприємство "Клен" () зареєстровано як юридична особа 24.10.1994, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 106-110) та перебуває на обліку в Полтавській ОДПІ.

Згідно розрахунку суми боргу відповідач має непогашену заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою на загальну суму 142 568,95 грн у тому числі /а.с. 8, 103/:

- на підставі поданої декларації № НОМЕР_1 зі плати за землю за лютий -вересень 2016 року в сумі 9 054,42 грн за кожен місяць; за жовтень листопад 2016 року в сумі 9 054,42 грн; за грудень 2016 року в сумі 9 054, 41 грн;

- на підставі податкової декларації з плати за землю (в частині орендної плати) за 2017 рік № НОМЕР_2 за січень травень 2017 року в сумі 9 597,69 грн.

Відповідач доказів сплати цих сум суду не надав та в матеріалах справи відсутні докази погашення спірної суми боргу. Наявність вказаної суми боргу відповідачем не заперечувалася.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

На виконання вищевказаного податковим органом зараховано у рахунок погашення податкового боргу відповідача з орендної плати за землю переплату в сумі 642,63 грн, кошти в сумі 1 800,00 грн на підставі платіжного доручення від 18.04.2016 № 32, в сумі 1 000, 00 грн на підставі платіжного доручення від 28.11.2016 № 116, в сумі 1913,58 на підставі платіжного доручення № Н0303GN6FT).

У зв'язку з несвоєчасним погашенням узгоджених грошових зобов'язань на суму податкового боргу відповідача контролюючим органом нарахована пеня в розмірі та нараховано пеню в сумі 338,1 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У звязку з несплатою відповідачем в добровільному порядку суми грошового зобовязання в розмірі 142 568,95 грн, що підтверджується витягом з інтегрованої картки, наявної у матеріалах справи /а.с. 103/, ця сума набула статусу податкового боргу.

Згідно підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вищезазначених норм Полтавською ОДПІ сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ю" від 05.05.2016 року № 175-17 на загальну суму податкового боргу за узгодженим податковим зобовязанням у розмірі 6 611,79 грн, яка отримана уповноваженою особою відповідача 27.02.2016 року /а.с.28/.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано, а судом не встановлено.

При цьому, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу України).

На підставі статті 89 Податкового кодексу України та рішення першого заступника начальника Полтавської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_2 № 2988/10 від 22.08.2016 податковим керуючим складено акти опису майна рекомендованого відповідачем у податкову заставу:

- від 22.08.2016 № 3/16 (станок чотиристоронній СП-30-1 (1987 р.в. заводський № 1114; вартість 44 700,00 грн) /а.с. 11/;

- від 05.12.2016 № 4/16 (сушільна камера ПАП -32М (1999 р.в., заводський номер № 1795; вартість 55 000, 00 грн) /а.с. 13/;

Також на підставі статті 89 Податкового кодексу України та рішення в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_3 № 544/16-24 від 15.06.2017 податковим керуючим складено акти опису майна рекомендованого відповідачем у податкову заставу:

- від 23.06.2017 № 14/16-24 (будівля цеху, вартість 18 700,00 грн) /а.с. 15/;

- від 06.12.2017 № 15/16-24 ( пилорама стрічкова ПЛП «Астра-М», рік вводу в експлуатацію 2006 рік; вартість 65 900,00 грн).

У відповідності до вимог пункту 89.8 статті 89 Податкового кодексу України податковим органом зареєстровано податкову заставу на підставі акту опису майна від 22.08.2016 № 3/16 (реєстраційний запис від 26.08.2016 № 15947965), акту опису майна від 05.12.2016 № 4/16 (реєстраційний запис від 06.12.2016 № 16076685), акту опису майна від 23.06.2017 № 14/16-24 (реєстраційний запис від 30.06.2017 № 16346732), акту опису майна від 06.12.2017 № 15/16-24 (реєстраційний запис від 15.12.2017 № 16627345), що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 04.01.2018 № 54516062 /а.с. 95-97/.

В силу вимог пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Підпунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України визначено що, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини ( підпункт 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Полтавською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області було ініційовано звернення до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом щодо стягнення коштів за податковим боргом з орендної плати з ОСОБА_1 деревообробного підприємства "Клен".

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2016 у справі 816/2038/16 адміністративний позов Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до ОСОБА_1 деревообробного підприємства "Клен" про стягнення коштів задоволено.

Стягнути з розрахункових рахунків ОСОБА_1 деревообробного підприємства "Клен" заборгованість по орендній платі у розмірі 69 992,73 грн.

Постанова суду набрала законної сили 27.12.2016.

На виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2016 у справі 816/2038/16, Полтавською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області 01.03.2017 направлялися до установ банків, де обслуговується відповідач, інкасові доручення, які поверталися без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на його розрахунковому рахунку; у звязку із тим, що страхові кошти, зараховані на окремий рахунок не можуть бути спрямовані на задоволення кредиторів /а.с. 90, 93 зі звороту/.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що позивачем було вжито всіх необхідних заходів для погашення податкового боргу відповідача, проте зазначені заходи не призвели до повного погашення боргу.

Зі змісту статті 95 Податкового кодексу України слідує, що достатньою умовою для звернення контролюючого органу до суду, за якої можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, - є відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів.

Відповідно до підпункту 87.1 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

В силу пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

За змістом пункту 89.6. статті 89 Податкового Кодексу України якщо майно платника податків є неподільним і його балансова вартість більша від суми податкового боргу, таке майно підлягає опису у податкову заставу у повному обсязі.

Дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, надається не на конкретно визначене майно, а на суму податкового боргу. Перелік майна, яке підлягає реалізації з метою погашення податкового боргу платника, виявляється у процесі виконання органом державної податкової служби судового рішення про надання такого дозволу. Майно платника, що підлягає продажу, не обмежується виключно майном, зазначеним в акті опису майна, а платник, в свою чергу, чи особа, яка вважає, що його інтереси порушені, не позбавлені права оскаржити включення податковим органом до опису майна активів.

Аналогічна правова позиція зазначена у рішенні Вищого адміністративного суду України від 13.04.2016 у справі № П/811/3148/14 (К/800/25013/15), номер в ЄДРСР 57492675.

Крім того, суд зауважує, що за змістом норм ст. 95 Податкового кодексу України, законодавець не встановлює обов'язкової послідовності застосування податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу, окрім як направлення податкової вимоги до звернення стягнення на кошти або майно.

Як кошти, так і майно платника податків згідно з пунктами 87.1 та 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України є рівнозначними джерелами погашення його податкового боргу, погашення податкового боргу за рахунок коштів платника податків або за рахунок його майна є альтернативними заходами погашення податкового боргу платника податків, вибір яких, в разі його несплати платником податків, є прерогативою податкового органу в залежності, зокрема від платоспроможності платника податків.

Враховуючи вищевикладене, та у звязку із прийняттям заяви відповідача про визнання позову, суд вважає за необхідне за результатами підготовчого провадження, ухвалити рішення яким задовольнити позовні вимоги ГУ ДФС у Полтавській області щодо надання останньому дозволу на погашення усієї суми податкового боргу ОСОБА_1 деревообробного підприємства "Клен" у розмірі 142 568,95 грн за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки в даній справі відсутні докази понесених судових витрати суб'єктом владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то відповідно підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись частиною 3 статті 183, статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Прийняти визнання позову представника відповідача ОСОБА_1 деревообробного підприємства "Клен" у справі № 816/1343/17.

Адміністративний позов Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) до ОСОБА_1 деревообробного підприємства "Клен" (с. Терешки, Полтавський район, Полтавська область, 38762, ) про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника задовольнити повністю.

Надати дозвіл Головному управлінню Державної Фіскальної служби у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) на погашення усієї суми податкового боргу ОСОБА_1 деревообробного підприємства "Клен" (с. Терешки, Полтавський район, Полтавська область, 38762, ) по орендній платі за користування земельною ділянкою у загальному розмірі 142 568,95 грн за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 24 січня 2018 року.

Суддя ОСОБА_4