Справа № 826/1773/17
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1773/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач : Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.09.2017, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 05 липня 2016 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.09.2017 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В судове засідання з'явилися представники сторін. Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Представник позивача просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, відзив на апеляційну скаргу, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з того, що в матеріалах справи відсутні докази порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов'язання, та враховуючи протиправність дій відповідача з проведення перевірки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі акта ДПІ у Подільському районі від 08 червня 2016 року №3126/26-56-12-01-18 про результати перевірки своєчасності сплати грошових зобов'язань до бюджету, відповідачем прийнято податкового повідомлення-рішення ДПІ у Подільському районі від 05 липня 2016 року № за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на підставі ст. 126 ПК України, за затримку від 171 до 1332 календарних днів сплати грошового зобов'язання в сумі 2 625 053,30 грн. ПАТ "Київський річковий порт" зобов'язано сплатити штраф розмірі 20% у сумі 525 010,66 грн.

Перевіркою встановлено, що на порушення п. 57.1 ст. 57 ПК України ПАТ "Київський річковий порт" протягом граничних строків несвоєчасно сплачено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість згідно додатку №1.

У додатку №1 до акта перевірки зазначено дати, перелік операцій зі сплати грошових зобов'язань та документів, кількість днів прострочення та суму боргу.

Згідно додатку №1 до акта перевірки зазначено про 116 випадків несвоєчасної сплати грошового зобов'язання, у тому числі визначеного на підставі наступних документів: "рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.10 №927"; податкових декларацій з податку на додану вартість та уточнюючих розрахунків до декларацій з податку на додану вартість, поданих за звітні періоди 2013 року; "декларацій" та "уточнюючого документа", поданих протягом січня 2013 року.

Позивач звернувся до суду вважаючи дії ДПІ у Подільському районі з проведення перевірки, оформленої актом від 08 червня 2016 року №3126/26-56-12-01-18, такими, що суперечать нормам ПК України, зокрема перевірку проведено за відсутності правових підстав та з порушенням строку, встановленого ст. 200 ПК України, що свідчить про незаконність наслідків такої перевірки та безпідставність визначення суми штрафу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи судова колегія зазначає наступне.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 75.1.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Згідно пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Під час проведення камеральної перевірки, перевірці підлягають виключно дані, зазначені у податкових деклараціях, а питання своєчасності сплати узгодженого грошового зобов'язання не досліджується, оскільки це потребує використання інших даних, ніж зазначені у податковій звітності, та може бути предметом документальної перевірки відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2015 року №К/800/67871/14, від 23 червня 2015 року №К/800/9651/15, від 10 листопада 2015 року №К/800/19897/15, від 02 грудня 2015 року №К/800/14438/14.

Так, згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених у пункті 78.1 статті 78 ПК України.

Відповідно до п. 78.4, 78.5 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Враховуючи вищевикладені норми, ДПІ у Подільському районі здійснила не камеральну перевірку ПАТ "Київський річковий порт", а документальну, на що контролюючий орган не мав правових підстав.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із ст. 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому ст. 79 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 27 січня 2015 року у справі №21-425а14, незаконна перевірка не створює правових наслідків, а саме невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Апелянт вказує, що позивачем порушено вимоги пункту 57.1 статті 57 ПК України, та протягом граничних строків несвоєчасно сплачено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість згідно додатку №1, у тому числі на підставі "рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.10 №927"; податкових декларацій з податку на додану вартість та уточнюючих розрахунків до декларацій з податку на додану вартість, поданих за звітні періоди 2013 року; "декларацій" та "уточнюючого документа", поданих протягом січня 2013 року, відповідальність за що передбачена пунктом 126.1 статті 126 ПК України.

Пункт 57.1 статті 57 ПК України встановлює, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

-при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

-при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження висновків акта перевірки щодо несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов'язання протягом строків, визначених ПК України, у тому числі документів, наведених у додатку №1 до акта перевірки, платіжних доручень про сплату податкового боргу, витягу з інтегрованої картки.

Апелянтом відповідних документів та доказів разом з апеляційною скаргою також не подано, викладені в скарзі доводи не спростовують висновки суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.09.2017 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.09.2017 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 23.01.2018