Справа № 826/14395/17
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 січня 2018 року № 826/14395/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доСвятошинського районного відділу ДВС у місті Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві
провизнання скасування постанови
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Святошинського районного відділу ДВС у місті Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві (дала по тексту - відповідач), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд:

зобов'язати державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС у місті Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві вчинити дії, передбачені частинами 1, 3 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: скасувати постанову про арешт майна боржника від 23 серпня 2017 року, винесену при примусовому виконанню виконавчого напису № 838 від 20 червня 2015 року ВП №47995792

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/14395/17, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 13 грудня 2017 року.

В судовому засіданні 13 грудня 2017 року позивач підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

15 грудня 2017 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) надійшли матеріали виконавчого провадження № 47995792.

Позовні вимоги мотивовані тим, що виконавче провадження закінчено у зв'язку з його виконанням що є підставою для повернення виконавчого документу та зняття арешту з нерухомого майна.

Відповідачем зазначено, що постановою про арешт майна боржника ВП № 47995792 від 23 серпня 2017 року, в рамках стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, накладено арешт на все майно, що належить боржнику.

Керуючись приписами статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Оцінивши надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

19 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Перше Мобіліті» було укладено кредитний договір № 50009674, за яким позивач отримала кошти на придбання автомобіля марки «VW модель Polo Sedan», 2013 року випуску.

30 липня 2013 року між позивачем та ТОВ «Перше Мобіліті» було укладено договір застави, яким забезпечується вимоги Заставодержателя за кредитним договором від 19 липня 2013 року. За умовами договору застави у разі невиконання Заставодавцем зобов'язань за кредитним договором задоволення підлягає за рахунок предмету застави вимоги в порядку, зазначеному в розділі 5 вказаного Договору, у повному обсязі.

Відповідно до пункту 5.4 Договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса.

20 червня 2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М., вчинив виконавчий напис № 838 на Договорі застави, на підставі якого звернув стягнення на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель POLO, номер шасі НОМЕР_3, 2013 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1

Постановою Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві від 26 червня 2015 року відкрито виконавче провадження № 47995792, на підставі заяви ТОВ «Перше Мобіліті» від 26 червня 2015 року та доданих до неї документів, по примусовому виконанню виконавчого напису № 838 від 20 червня 2015 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. про звернення стягнення на транспортний засіб: марка «VOLKSWAGEN» модель - POLO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, рік випуску - 2013, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1. За рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу задовольнити вимоги ТОВ ПОРШЕ МОБІЛІТІ" за невиплачену заборгованість у розмірі 273 451,13 грн.

Пунктом 2 вказаної постанови зазначено: Боржнику надано строк для самостійного виконання у строк до 7-ми днів з моменту винесення постанови.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження. Наявний в матеріалах справи та матеріалах виконавчого провадження супровідний лист не свідчить про направлення засобами поштового зв'язку вказаної постанови від 26 червня 2015 року.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві від 10 грудня 2015 року стягнено з Боржника (ОСОБА_1) витрати пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій у розмірі 116,85 грн.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві від 10 липня 2015 року стягнено з Боржника (ОСОБА_1) виконавчий збір у розмірі 27345,11 грн.

Матеріали виконавчого провадження містять копії супровідних листів без номерів та дат на відправлення копій вищезазначених постанов від 10 грудня 2015 року та від 10 липня 2015 року, проте доказів направлення засобами поштового зв'язку або доказів отримання позивачем матеріали виконавчого провадження не місять.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві від 06 липня 2015 року оголошено в розшук майно Боржника, а саме: транспортний засіб: марка «VOLKSWAGEN» модель - POLO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, рік випуску - 2013, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 (докази вручення вказаної постанови також не містяться в матеріалах виконавчого провадження та матеріалах справи).

На підставі заяви ТОВ «Перше Мобіліті» від 10 грудня 2015 року про направлення виконавчого документу до Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у зв'язку з тим, що транспортний засіб: марка «VOLKSWAGEN» модель - POLO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, рік випуску - 2013, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 10 грудня 2015 року та направлення виконавчого документу органу, який його видав.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві від 11 серпня 2016 року, у зв'язку з відмовою у прийнятті виконавчого провадження Відділом державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області, відновлено виконавче провадження № 47995792 по примусовому виконанню виконавчого напису № 838 від 20 червня 2015 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. про звернення стягнення на транспортний засіб: марка «VOLKSWAGEN» модель - POLO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, рік випуску - 2013, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві від 11 серпня 2016 року, на підставі повторної заяви ТОВ «Перше Мобіліті» про направлення виконавчого документу до Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у зв'язку з тим, що транспортний засіб: марка «VOLKSWAGEN» модель - POLO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, рік випуску - 2013, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 закінчено виконавче провадження.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві 22 вересня 2016 року, на підставі постанови Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про відмову у прийнятті виконавчого документу, виконавче провадження № 47995792 відновлено.

Згідно супровідного листа від 22 вересня 20116 року № 52/26 вищевказану постанову отримав представник ТОВ «Перше Мобіліті» 28 вересня 2016 року, доказів отримання ОСОБА_1 матеріали справи та виконавчого провадження не містять.

Постановою головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 23 серпня 2017 року накладено арешт на все майно, що належить Боржнику (ОСОБА_1) у межах суми звернення стягнення з урахуванням збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 273451,13 грн.

Матеріали виконавчого провадження не містять доказів направлення на адресу позивача копії вказаної постанови.

Втім, як встановлено судом, ТОВ «Перше Мобіліті» ініційовано звернення стягнення на транспортний засіб, що належить ОСОБА_1 у судовому порядку.

Згідно постанови головного державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 14 вересня 2017 року ВП № 51206136 про закінчення виконавчого провадження виконавчий лист Вишгородського районного суду Київської області № 363/3945/15-ц від 06 квітня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованості за кредитним договором в розмірі 313 910,25 грн виконано Боржником, згідно заяви стягувача від 11 вересня 2017 року кошти згідно рішення суду в розмірі 313910,25 грн сплачені в повному обсязі, виконавчий збір в розмірі 31392,00 грн сплачений, витрати в розмірі 300 грн перераховані до ГУЮ.

Таким чином, постановою головного державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 14 вересня 2017 року ВП № 51206136 закінчено виконавче провадження, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

06 вересня 2017 року (відповідно до відмітки вхідної кореспонденції) до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшла заява ТОВ «Перше Мобіліті» від 04 вересня 2017 року про повернення виконавчого документу та зняття з розшуку та арешту транспортного засобу: марка «VOLKSWAGEN» модель - POLO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, рік випуску - 2013, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, у зв'язку з передачею вказаного автомобіля у заставу ТОВ «Перше Мобіліті».

28 вересня 2017 року (відповідно до відмітки вхідної кореспонденції) до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшла заява позивача про закінчення виконавчого провадження.

Наразі, виконавче провадження № 47995792 по примусовому виконанню виконавчого напису № 838 від 20 червня 2015 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. про звернення стягнення на транспортний засіб: марка «VOLKSWAGEN» модель - POLO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, рік випуску - 2013, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 не закінчено.

Як повідомив відповідач, арешт накладений в рамках стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Таким чином, в даному провадження позивачем оскаржується постанова про арешт майна боржника від 23 серпня 2017 року, винесена при примусовому виконанні виконавчого напису № 838 від 20 червня 2015 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. про звернення стягнення на транспортний засіб: марка «VOLKSWAGEN» модель - POLO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, рік випуску - 2013, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли під час дії Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі по тексту Закон № 606-XIV) та продовжуються під час дії вже Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі по тексту Закон № 1404-VIII), суд, вирішуючи адміністративну справу, керується положеннями обох нормативно-правових актів.

Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Стаття 56 Закону № 1404-VIII встановлює основні засади, підстави арешту і вилучення майна (коштів) боржника.

Зокрема, частиною 1 вказаної статті встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

З аналізу зазначених норм вбачається, що арешт застосовується для забезпечення реального виконання рішення, накладається шляхом винесення постанови про арешт майна або про опис та арешт майна під час відкриття виконавчого провадження, але не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Як свідчать матеріали справи, виконавче провадження № 47995792 відкрито 26 червня 2015 року, одночасно із відкриттям виконавчого провадження державним виконавцем арешту на майно боржника не накладено.

Будь-які відомості про вчинення дій державним виконавцем по виявленню майна, опису майна, тощо матеріали справи так і матеріали виконавчого провадження не містять. Будь-які заяви про арешт майна від Стягувача також до державного виконавця не надходили.

Як вбачається із спірної постанови про арешт майна боржника від 23 серпня 2017 року, підставою для арешту майна боржника визначену статтю 56 Закону № 1404-VIII.

Втім, вказана стаття наділяє державного виконавця правом накладення арешту на майно боржника під час відкриття виконавчого провадження, але не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Наведене свідчить, що спірна постанова про арешт майна винесена державним виконавцем із порушенням строків та порядку, встановлених статтею 56 Закону № 1404-VIII.

Крім цього, вказана постанова не направлена та не вручена Боржнику (ОСОБА_1) у встановлені строки, матеріали виконавчого провадження містять супровідний лист про направлення позивачу постанови про арешт майна, проте вказане не підтверджує направлення сторонам засобами поштового зв'язку спірної постанови або її вручення.

27 жовтня 2017 року позивач, після зупинення транспортного засобу та повідомлення працівниками постової поліції про накладання арешту на майно, в тому числі рухоме, звернулась до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві з приводу арешту майна та отримала копію постанови про арешт майна від 23 серпня 2017 року.

Доводи відповідача про те, що арешт на майно боржника накладений постановою про арешт майна боржника ВП № 47995792 від 23 серпня 2017 року в рамках стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій не підтверджується матеріалами справи, зокрема, відсутні докази виділення в окреме виконавче провадження постанов про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Так, судом встановлено, що 06 вересня 2017 року від Стягувача надійшла заява про повернення виконавчого документу стягувачу та зняття з розшуку та арешту автомобіля марка «VOLKSWAGEN» модель - POLO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, рік випуску - 2013, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 37 Закону № 1404-VIII виконавче провадження припиняється, якщо стягувач подав письмову заяву про припинення виконавчого провадження.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що у разі припинення виконавчого провадження на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Проте, станом на момент розгляду справи у суді постанови про припинення виконавчого провадження не винесено, арешт не знято.

Відповідно до статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Суд зауважує, що державний виконавець наділений правом виділення в окреме виконавче провадження постанов про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій 10 липня 2015 року та від 10 грудня 2015 року відповідно. З метою забезпечення виконання вказаних постанов державним виконавцем при відкриття провадження може бути винесено постанову про арешт майна боржника.

Невиконання боржником постанов про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, при одночасному виконанні виконавчого документу, не може бути підставою для відмови у припиненні виконавчого провадження та/або знятті арешту з майна. Законодавцем виділено вказані постанови окремими виконавчими документами, що підлягають примусовому виконанню із застосуванням всіх заходів (в тому числі арешт майна) для забезпечення реального виконання рішення.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд вважає обґрунтованою позовну заяву та такою, що підлягає задоволенню шляхом скасування постанови головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника від 23 серпня 2017 року ВП № 47995792.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 77, 78, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, місце реєстрації: 07301, АДРЕСА_1) задовольнити.

2. Скасувати постанову Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (, місцезнаходження юридичної особи: 03148, місто Київ, вул. Гната Юри, 9) про арешт майна боржника від 23 серпня 2017 року ВП № 47995792.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, місце реєстрації: 07301, АДРЕСА_1) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн (шістсот сорок гривень) за рахунок бюджетних асигнувань згідно квитанції від 06 листопада 2017 року № б/н.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Аверкова