Справа № 826/37/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 січня 2018 року № 826/37/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., при секретарі судового засідання Кириллові М.С. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особи Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Товариство з обмеженою відповідальністю "СІА", ОСОБА_3
провизнання протиправним та скасування рішення від 21.11.2016 №1464/16/012/009 щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки на вул. АДРЕСА_3

за участі:

позивача - ОСОБА_1 (паспорт оглянуто у судовому засіданні),

представник відповідача - не прибув,

представник третьої особи 1 - ОСОБА_6 (довіреність від 02.02.2017 б/н),

третьої особи 2 - ОСОБА_3 (паспорт оглянуто у судовому засіданні),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправним та скасування рішення від 21.11.2016 №1464/16/012/009 щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки на вул. АДРЕСА_1

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.01.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, залучено до участі по справі Товариство з обмеженою відповідальністю "СІА" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 23.10.2017 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_3.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2017 зобов'язано Київську міську раду протягом 5 (п'яти) днів після отримання даної ухвали надати суду інформацію щодо розгляду листа Товариства з обмеженою відповідальністю "СІА" та Публічного акціонерного товариства "Галактон" №28/8 від 19.09.2016, а також надати суду копію рішення, яке було ухвалено за результатом розгляду даного листа та витребувано у відповідача містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об'єкта будівництва (додаток 6 до Заяви про видачу містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки від 10.11.2016 а.с. 66).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки на вул. АДРЕСА_1 видані відповідачем в порушення містобудівної документації та чинного законодавства. Як на підтвердження наявності права на звернення до суду позивач посилається на те, що існування в Україні можливих протиправним рішень органів влади порушує його права на правову державу та демократичне суспільство та конституційний інтерес у правовій державі.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги .

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення, які обґрунтовує тим, що ТОВ "СІА" було подано всі документи передбачені чинним законодавством для отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, у той час, як єдиною підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки є невідповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Також відповідач посилався на те, що оскільки позивач не є стороною правовідносин, щодо яких було прийнято рішення від 21.11.2016 №1464/16/012/009, то відсутній факт порушення його прав та інтересів вказаним рішенням.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи 1 у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, які обґрунтовує тим, що рішення від 21.11.2016 №1464/16/012/009 щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки на вул. АДРЕСА_1 було прийнято у відповідно до вимог чинного законодавства.

У судовому засіданні третя особа 2 заперечила проти позовних вимог .

Суд, відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено наступне.

10.11.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "СІА" звернулось до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з заявами щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на об'єкт "Будівництво житлово - громадської забудови з об'єктами соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури на АДРЕСА_1

21.11.2016 Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано Товариству з обмеженою відповідальністю "СІА" містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №1464/16/012/009 на об'єкт будівництва " "Будівництво житлово - громадської забудови з об'єктами соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури", який розташований за адресою м. АДРЕСА_1

ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки на вул. АДРЕСА_1 звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду не були порушені з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Пунктом 1 часини першої статті 29 зазначеного Закону встановлено, що містобудівні умови та обмеження є основними складовими вихідних даних.

Частинами другою та третьою статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника.

Згідно з частиною п'ятою статті 29 зазначеного Закону містобудівні умови та обмеження містять: назву об'єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об'єкта; інформацію про замовника; відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); мінімально допустимі відстані від об'єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; планувальні обмеження (охоронні зони пам'яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об'єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); охоронні зони об'єктів транспорту, зв'язку, інженерних комунікацій, відстані від об'єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Перелік зазначених умов є вичерпним.

Відповідно до частин восьмої дев'ятої та десятої статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника. Завдання на проектування об'єктів будівництва складається і затверджується замовником за погодженням із проектувальником. Завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об'єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.

Отже, правовими наслідками видачі замовнику будівництва містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки є виникнення у замовника будівництва прав на проектування об'єкта будівництва для здійснення забудови земельної ділянки.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 8 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

У Рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

В постанові Верховного Суду України від 10.04.2012 у справі № 21-1115во10 зазначено наступне: "суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням".

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 2-зп від 23.06.1997 у справі № 3/35-313 вказано, що «…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.».

В пункті 5 Рішення Конституційного Суду України № 9-рп/2008 від 22.04.2008 у справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи "правового акту індивідуальної дії" правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що "правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)" стосуються окремих осіб, "розраховані на персональне (індивідуальне) застосування" і після реалізації вичерпують свою дію.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Правовими наслідками видачі відповідачем Товариству з обмеженою відповідальністю "СІА" містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №1464/16/012/009 на об'єкт будівництва "Будівництво житлово - громадської забудови з об'єктами соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури", який розташований за адресою АДРЕСА_1 є виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю "СІА" прав на проектування вказаного об'єкта будівництва для здійснення забудови земельної ділянки.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем доказів на підтвердження того, що факт здійснення проектування об'єкта будівництва Будівництво житлово - громадської забудови з об'єктами соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури", який розташований за адресою АДРЕСА_1 та забудови земельної ділянки за вказаною адресою порушує чи може привести до порушення його прав та інтересів чи прав та інтересів його членів суду надано не було, як і не було надано суду відповідних доказів.

Посилання позивача на факт порушення його права на правову державу та демократичне суспільство та конституційний інтерес у правовій державі, не приймаються судом до уваги, оскільки позивачем не наведено, яким саме чином факт видання оскаржуваних містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки призводить до порушення зазначених ним прав та інтересів.

Отже, враховуючи те, що оскаржуване рішення безпосередньо не стосуються прав та інтересів позивача та у суду відсутні докази того, що воно породжує для позивачів настання будь-яких юридичних наслідків та впливає на його права та обов'язки, суд дійшов висновку про те, що не виникає і передумови для здійснення захисту права або законного інтересу, шляхом визнання протиправними та скасування рішення від 21.11.2016 №1464/16/012/009 щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки на вул. АДРЕСА_1

З огляду на викладене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (02225, АДРЕСА_1) до Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32, ), тре особи Товариство з обмеженою відповідальністю "СІА" (01001, м. Київ, вул. Махайлівська, 18, літ. В, ), ОСОБА_3 (02002, АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення від 21.11.2016 №1464/16/012/009 щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки на вул. АДРЕСА_1 - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов