Справа № 599/1243/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/11800/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді- Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмовому провадження апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2017 року у справі № 599/1243/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

суддя в 1-й інстанції - Чорна В.Г.

час ухвалення рішення - 26.10.2017 року, 10:18 год.,

місце ухвалення рішення - м.Зборів,

дата складення повного тексту рішення - не вказано.

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Львівської митниці ДФС, в якому просив визнати неправомірними дії в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним порушенням Скоромного Я.І. про накладення на позивача адміністративного стягнення, скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 2518/20900/17 від 10 липня 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про порушення митних правил від 10 липня 2017 року №2518/20900/17 щодо ОСОБА_1 за порушення ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 8500,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята правомірно, відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень встановлених чинним законодавством України, факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу до митного органу призначення підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем належними доказами, зокрема, позивач не надав доказів на підтвердження звернення до Львівської митниці ДФС з повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили як обставин поважності причини пропуску строку транзитного перевезення автомобіля; покликання позивача на те, що відносно нього було складено протокол про заборону в'їзду на територію Республіки Польща не підтверджені жодними доказами, оскільки будь-яких документів, які б підтверджували цей факт позивач ні митниці, ні суду не надав; крім того, позивач міг вивезти даний транспортний засіб за межі митної території України в інші держави, з якими межує Україна (наприклад, Словаччина, Угорщина, Румунія) і тим самим завершити митний режим «транзит». Апелянт також звертає увагу на те, що вчинене позивачем порушення митних правил є триваючим, а тому притягнення позивача до відповідальності відбулося в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Учасники справи в судове засідання повторно не прибули, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, представник позивача подала повторне клопотання про відкладення, однак колегія суддів вважає, що відсутні підстави для відкладення розгляду справи та вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову - скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 червня 2017 року о 02 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «FІАТ SТІLО», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-НОМЕР_2 в'їхав у зону митного контролю митного поста «Грушів» Львівської митниці ДФС із України до Республіки Польща, обравши для проходження митного контролю канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»).

Під час перевірки бази даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що 04 листопада 2016 року через пункт пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль марки «FІАТ SТІLО», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-НОМЕР_2, країна реєстрації транспортного засобу - Республіка Польща, без письмового декларування та сплати усіх митних платежів.

Враховуючи наявність інформації в базі даних ПІК «Інспектор-2006» та АСМО з'ясовано, що даний транспортний засіб був ввезений для особистого користування з метою транзиту за спрощеною формою митного контролю «зелений коридор» через пункт «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС на митну територію України, відповідно до ч.1 ст.381 МК України.

Станом на 14 червня 2017 року зазначений транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим не поміщений.

Постановою в.о. Львівської митниці ДФС Скоромного Я.І. від 10 липня 2017 року позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу розміром п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 8500 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення необхідно скасувати, оскільки порушення митних правил, передбачених ст.470 МК України, вчинене позивачем внаслідок дії обставин непереборної сили - позивачу було заборонено в'їзд на територію Республіки Польща, що унеможливило відкриття ним візи в країни «шенген зони», та відповідно виїзд за межі митної території України в інші держави, з якими межує Україна.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, виходячи з наступного.

Ст.95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст.381 МК України.

Ст.470 МК України встановлена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Ч.3 ст.470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Ч.1 ст.494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як встановлено судом першої інстанції, що 04 листопада 2016 року через пункт пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль марки «FІАТ SТІLО», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-НОМЕР_2, країна реєстрації транспортного засобу - Республіка Польща, без письмового декларування та сплати усіх митних платежів.

Станом на 14 червня 2017 року зазначений транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим не поміщений, будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст.460 МК України позивач не надав.

Відповідно до ст.95, 192 МК України до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної дії.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Ч.1 ст.460 МК України передбачає, що вчинення порушень митних правил, передбачених ст.470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Судом встановлено, що доказів вивезення транспортного засобу за межі митної території України, чи неможливості його доставки до митного органу ОСОБА_1 не надав, як і не надав жодних доказів про повідомлення митного органу про неможливість вивезення транспортного засобу за межі митної території України, і судом таких не здобуто.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач до митного органу із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до завершення строку тимчасового ввезення не звертався, а також під час розгляду справи про порушення митних правил відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, не надав.

При цьому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково взято до уваги покликання позивача як на підставу підтвердження обставин поважності причини пропуску строку транзитного перевезення автомобіля на те, що відносно нього було складено протокол про заборону в'їзду на територію Республіки Польща, оскільки такий факт не підтверджений жодними доказами, зокрема, копія такого протоколу позивачем не надана ані суду, ані митному органу під час під час розгляду справи про порушення митних правил.

Колегія суддів звертає увагу на те, що заборона державного органу Республіки Польща в'їзду ОСОБА_1 на територію Республіки Польща не позбавляла позивача можливості повідомити про такі обставини митний орган, що відповідно до вимог митного законодавства є обов'язком позивача повідомити митний орган про існування таких обставин для непритягнення його до адміністративної відповідальності, однак доказів на підтвердження обставин повідомлення позивачем митного органу про такі обставини не представлено, що підтверджує факт вчинення правопорушення.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання позивача на те, що правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України не є триваючим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Зміст вказаної норми не містить вичерпного переліку порушень митних правил, які є триваючими.

Колегія суддів звертає увагу на те, що триваючими є правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Правопорушення передбачене ст.470 МК України щодо невивезення автомобіля, що перебуває під митним контролем і щодо якого існує обов'язок вивезення за межі України, характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, тобто є триваючим, а тому адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що факт перевищення ОСОБА_1 встановленого МК України строку доставки до митного органу транспортного засобу марки «FІАТ SТІLО», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-НОМЕР_2 відповідач виявив 14 червня 2017 року.

Враховуючи, що будь-яких інших даних щодо більш раннього виявлення вчиненого позивачем правопорушення судом не встановлено, тому саме з вказаної дати необхідно починати відлік строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2017 року, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення вчинення ОСОБА_1 правопорушення, Львівська митниця прийняла постанову у справі про порушення митних правил № 2518/20900/17, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Таким чином, притягнення позивача до відповідальності відбулося в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що у діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята правомірно, притягнення позивача до відповідальності відбулося в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення, разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв постанову з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст. 243, 246, 250, 272, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити.

Постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2017 року у справі № 599/1243/17 скасувати, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя О.І.Мікула

Судді: А.Р.Курилець

М.П.Кушнерик