Справа № 204/6716/16-а(2а/204/6/17)
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

24.01.2018 Київ К/9901/5373/18 204/6716/16-а(2а/204/6/17)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О. В., Желтобрюх І. Л.,

перевіривши матеріали заяви ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 27 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Солодовника Євгена Григоровича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 27 жовтня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду касаційної інстанції, ОСОБА_2 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України.

Згідно із відтиском поштового штемпеля на конверті, заява направлена до Верховного Суду України 14 листопада 2017 року.

За змістом пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 1402-VIII) Верховний Суд України діє у межах своїх повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом у складі, визначеному цим Законом.

У відповідності з положеннями пункту 11 частини другої статті 46, пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII Пленум Верховного Суду постановою від 30 листопада 2017 року № 2 визначив, що днем початку роботи Верховного Суду є 15 грудня 2017 року. З цієї дати набрав чинності й Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким, зокрема, Кодекс адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року №2747-IV викладено у новій редакції.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень КАС (у редакції цього Кодексу, викладеній згідно із Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень КАС (у редакції цього Кодексу, викладеній згідно із Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII) заяви і скарги, зазначені в підпунктах 1, 3 - 6 цього пункту, передаються відповідно до Касаційного адміністративного суду, Великої Палати Верховного Суду за розпорядженням керівника апарату суду, до якого подані такі заяви і скарги, протягом тридцяти днів з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності до наведених вище вимог підпунктів 1, 7 пункту 1 Перехідних положень КАС (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) керівник апарату Верховного Суду України розпорядженням від 11 січня 2018 року №17/0/19-18 передав, з-поміж інших, заяву з матеріалами у справі № 204/6716/16-а до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Заява з матеріалами у справі № 204/6716/16-а зареєстрована у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду 17 січня 2017 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2018 у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Стрелець Т.Г. (суддя-доповідач), Білоус О.В., Желтобрюх І.Л.

За правилами пункту 1 та 2 частини першої статті 237 КАС України мотивом перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є зокрема, неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

У заяві ОСОБА_2 посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень частин 3, 4 статті 70, частини 2 статті 138, статті 146 КАС України та частини 3 статті 283 КУпАП.

На обґрунтування заяви додано копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 26 червня 2017 року, 05 липня 2017 року, 13 січня 2017 року, 26 жовтня 2017 року, 20 вересня 2017 року (справи №К/800/20998/17, К/800/22264/17, К/800/1185/17, К/800/34771/17, К/800/30878/17 відповідно) та постанову Вищого адміністративного суду України від 19 грудня 2017 року (справа № 524/7184/16-а), які, на думку ОСОБА_2, підтверджує неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права у подібних відносинах.

Проте аналіз оскаржуваного судового рішення та рішень Вищого адміністративного суду України, на які посилається заявник, не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм процесуального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду цих справ і з яких виходив Вищий адміністративний суд України при касаційному розгляді цих справ.

Так, у справі, що розглядається, суд касаційної інстанції відмовив у відкритті касаційного провадження, погодившись з висновком суду апеляційної інстанції про те, що факт скоєння позивачем правопорушення, за вчинення якого його було притягнуто до відповідальності підтверджується відеозаписом, зробленого нагрудною відеокамерою патрульного поліції. При цьому, висновків щодо належності відеозапису як доказу суд касаційної інстанції не робив.

Водночас у справах, в яких були ухвалені судові рішення, надані для порівняння, суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо технічного засобу, яким здійснено відеозапис, а тому відеозапис нагрудного реєстратора інспектора поліції не може бути розцінений як належний та допустимий доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Як убачається із поданої заяви, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків касаційного суду у справі, ухвалу в якій просить переглянути ОСОБА_2, фактично зводяться до неповноти встановлення обставин справи та дослідження доказів.

Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої заяви.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII) та статтями 235, 240 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII),

у х в а л и в :

Відмовити у допуску до провадження Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду справи за позовом ОСОБА_2 до інспектора 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Солодовника Євгена Григоровича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 27 жовтня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

І. Л. Желтобрюх