Справа № 532/685/17
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Омельченко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 р. Справа № 532/685/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Яковенка М.М. , Старосуда М.І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Національної поліції в Полтавській області та Міністерства внутрішніх справ України на постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.10.2017р., м.Кобеляки Полтавської області, повний текст складено 03.10.2017 року, по справі № 532/685/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа Міністерство внутрішніх справ України, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певну дію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі відповідач, ГУНП в Полтавській області), третя особа Міністерство внутрішніх справ України (далі третя особа, МВС України), в якому просив суд з урахуванням уточнень: (а.с.1-6, 56-59)

- визнати протиправною відмову ГУ НП в Полтавській області в прийнятті (розгляді) ) заяви та направленні у встановлений законодавством строк до МВС України висновку із додатками щодо виплати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням йому ІІ групи інвалідності захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року;

- зобов'язати ГУ НП в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про виплату одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням ІІ групи інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ та прийняти і направити до Міністерства Внутрішніх Справ України висновок із додатками щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2, у звязку із встановленням йому ІІ групи інвалідності захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року.

Позовні вимоги обгрунтовано протиправністю дій відповідача щодо невиплати одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням йому ІІ групи інвалідності захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.10.2017р. позов ОСОБА_2 задоволено. (а.с.77-82)

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУНП в Полтавській області та МВС України звернулися з апеляційними скаргами. Пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, апелянти просили постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі. (а.с.97-104, 107-114, 133)

Враховуючи неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, а особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана обовязковою, суд на підставі положень ч.4 ст.229 та п.2 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач в період з березня 2005 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07 листопада 2015 року по 08 квітня 2016 року в Національній поліції України. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 96 о/с від 08.04.2016 року, ОСОБА_2 звільнений з Національної поліції України за п.2 ч.1 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про національну поліцію». (а.с.11)

Згідно свідоцтва про хворобу № 26-С від 16 березня 2016 року, виданого військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Полтавській області», ОСОБА_2 визнано непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час, із встановленням захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справи. (а.с.9)

Як вбачається з довідки до акту огляду медико-соціальною комісією серії АВ № 0497449 від 26.04.2016 року позивачу встановлено 2-групу інвалідності у звязку з «Захворюванням повязаним з проходженням служби в ОВС», на строк до 01.05.2017 року. (а.с.10, 72)

Згідно з Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ № 0005481 ступінь втрати ОСОБА_2 професійної працездатності у відсотках становить 70 %, захворюванням повязаним з проходженням служби в ОВС. (зв.б.а.с.10)

На звернення до начальника ГУНП в Полтавській області із заявою про виплату одноразової допомоги у зв'язку з встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного із проходженням служби в ОВС позивач отримв . До заяви позивачем надані всі необхідні документи, перелік яких наведений в самій заяві. (а.с.24)

Листами ГУ НП в Полтавській області від23.08.2016 року №29/М-105, від 19.09.2016 року №29/М-128, від 13.02.2017 року № 179/115/29/01-2017 на звернення позивача із заявами про виплату одноразової допомоги у зв'язку з встановленням групи інвалідності позивачу з посиланням на положення Закону України «Про Національну поліцію» було повідомлено , що позивач був звільнений з Національної поліції, а травма отримана в період проходження служби в ОВС, у зв'язку з чим застосувати норми наказу МВС України від 11.01.2016 року № 4 чи постанови КМУ від 21.10.2015 року № 850, не має правових підстав. Враховуючи вказане, призначення та виплата одноразової грошової допомоги буде проводитися після внесення змін до ст.97 Закону та за рахунок асигнувань, передбачених у державному бюджеті на зазначені вище цілі для Національної поліції України. Питання про призначення одноразової грошової допомоги буде розглянуте комісією ГУ НП в Полтавській області після надходження до останнього відповідного нормативного документа. (а.с.12, 25-27)

Управління МВС України в Полтавській області на заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги у звязку із отриманням групи інвалідності на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» листом від 20.06.2017 року №4/М-232л.к у призначенні та виплаті грошової допомоги ОСОБА_2 відмовлено на тій підставі, що останній був звільнений із органів Національної поліції, а тому правові підстави виплати допомоги як працівнику міліції відсутні. Одночасно позивачу було повідомлено, що призначення та виплата допомоги позивачу, як працівнику поліції, здійснюватиме ГУНП в Полтавській області, однак після відповідних змін до Закону України «Про Національну поліцію». (а.с.60)

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із наявності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" № 565-XII від 20.12.1990 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога призначається та виплачується у разі визначення поліцейському інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання службових обов'язків під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежні суверенітету та територіальної цілісності України.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 вищевказаного Закону, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейським встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Розділом XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (п. 15) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (надалі - Порядок №850).

Так, підпунктом 2 пункту 2 Порядку №850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 від 21.10.2015 року грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктом 8 Порядку №850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Згідно пункту 9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З огляду на викладене, суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року, та належним способом захисту порушеного права позивача є покладення на відповідача обов'язку щодо направлення до МВС України висновку з відповідними документами відносно позивача для вирішення питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, а відповідні доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність такого права не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, прямо суперечать положенням Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", у зв'язку з чим не можуть бути взяті до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із ч.ч.1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо заявленого Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області клопотання про повернення переплаченої суми судового збору за подання апеляційної скарги, суд зазначає наступне.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2017 року (а.с.128-129) було зобовязано Головне управління Національної поліції в Полтавській області сплатити за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції судовий збір у розмірі 1408,00 грн.

В той же час, Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області платіжним дорученням №2675 від 15.12.2017 року (а.с.136) на розрахунковий рахунок - 1011, отримувач - УДКСУ у Основянському районі м.Харкова, МФО - 851011, код ЄДРПОУ - 37999628, банк отримувача - ГУДКСУ у Харківській області, було сплачено судовий збір у розмірі 2112,00 грн.

Таким чином, Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області було сплачено судовий збір у розмірі більшому, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При цьому, згідно із ч.2 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Також, слід враховувати, що за змістом положень Кодексу адміністративного судочинства України поверненню підлягають лише ті суми судового збору, здійснення яких підтверджено документально.

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Таким чином, клопотання апелянта про повернення переплаченої суми ним суми судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволення, а тому переплачена останнім сума судового збору у розмірі 704 грн. 00 коп. підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 132, 229, 241, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 7 Закону України Про судовий збір, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Полтавській області та Міністерства внутрішніх справ України на постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.10.2017р. по справі № 532/685/17 залишити без задоволення.

Постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.10.2017р. по справі №532/685/17 залишити без змін.

Клопотання Головного управління Національної поліції в Полтавській області про повернення переплаченої суми судового збору за подання апеляційної скарги - задовольнити.

Повернути Головному управлінню Національної поліції в Полтавській області (, адреса: м.Полтава, вул.Пушкіна, 83) з Державного бюджету України переплачену суму судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 00 коп., сплачений платіжним дорученням №2675 від 15.12.2017 року на розрахунковий рахунок - 1011, отримувач - УДКСУ у Основянському районі м.Харкова, МФО - 851011, код ЄДРПОУ - 37999628, банк отримувача - ГУДКСУ у Харківській області.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, а в частині повернення судового збору - може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4