Справа № 821/1389/17
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/1389/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.,

при секретарі - Рябчич А.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Козлової Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.09.2016 р. № та № , від 07.02.2017 р. № та №,-

встановив:

13 вересня 2017 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, ОДПІ) з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.09.2016 р. № та № , від 07.02.2017 р. № та №.

Ухвалою суду від 15 вересня 2017 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання.

12 жовтня 2017 року провадження в справі зупинено на підставі п.4 ч.2 ст.156 КАС України. 02 листопада 2017 року провадження в справі поновлено.

02 листопада 2017 року провадження в справі зупинено на підставі п.4 ч.2 ст.156 КАС України. 19 грудня 2017 року провадження в справі поновлено.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зазначив, що посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_3 за результатами якої складено акт перевірки №703/21-03-13-05/НОМЕР_3 від 13 вересня 2016 року. Висновки акту перевірки стали підставою для винесення податкових повідомлень-рішень від 29 вересня 2016 року № на суму 94666,35 грн та № на суму 7785,10 грн. В подальшому за результатами оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень до Державної фіскальної служби, податковим органом було збільшено суми грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 8221,55 грн (податкове повідомлення-рішення № від 07.02.2017) та з військового збору в розмірі 7773,69 грн (податкове повідомлення-рішення № від 07.02.2017 року). Вважає зазначені податкові повідомлення - рішення такими, що прийнято з порушенням норм законодавства. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов, а також в акті перевірки. Вважає прийняті контролюючим органом оскаржувані податкові повідомлення - рішення правомірними та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у період з 12.09.2016 р. по 13.09.2016 р. відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи платника податків ОСОБА_3 з питання отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р.

За результатами даної перевірки складено акт від 13.09.2016 року №703/21-03-13-05/НОМЕР_4 (далі - акт).

З наведеного вище акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, платником податку не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 415205,60 грн., що призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 75733,08 грн.

Також, перевіркою встановлено порушення пп.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України,що призвело до не нарахування та несплати військового збору за 2015 рік в розмірі 6228,08 грн.

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивача, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення № від 29.09.2016 р., яким ОСОБА_3 визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 94666,35 грн, № від 29.09.2016 р., яким ОСОБА_3 визначено податкове зобов'язання з військового збору в розмірі 7785,10 грн.

Позивач скористався своїм правом на оскарження зазначених податковий повідомлень-рішень в адміністративному порядку до вищестоящого податкового органу.

За результатами розгляду повторної скарги ДФС України рішенням від 22.12.2016 року №13868/Б/99-99-11-22-01-14 залишила без змін податкове повідомлення-рішення № від 29.09.2016 року; збільшила грошове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі основного платежу 6577,24 грн, штрафної санкції 1644,31 грн; скасувала податкове повідомлення-рішення № від 29.09.2016 року в частині основного платежу 9,13 грн, штрафної санкцій 2,28 грн.

Рішення про результати розгляду повторної скарги стало підставою для винесення податкових повідомлень-рішень № від 07.0.2017 року про збільшення суми грошового зобов'язання з військового збору в розмірі 7773,69 грн, № від 07.02.2017 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 8221,55 грн.

Не погоджуючись з вищенаведеними податковими повідомленнями - рішеннями позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 164.1 ст.164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Абзацом д) пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З акту перевірки вбачається, що саме вказаною нормою (абз.д) пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України) фактично було обґрунтоване спірне податкове повідомлення-рішення ОДПІ про донарахування позивачу податкових зобов'язань. Також судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сума невідображеного додаткового блага є базою нарахування й для військового збору.

Разом з тим, вказаний абз. д) є складовою пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), яким передбачено включення до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку доходу, отриманого як додаткове благо, і фактично визначає один з видів такого додаткового блага.

Згідно п.п.5.1,5.2 ст.5 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Статтею 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), визначено значення понять, в якому ці поняття вживаються в цьому Кодексі.

Так, відповідно до п.п.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно з п.п.14.1.47 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно- правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно п. 164.1 ст.164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Суд зазначає, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Судом встановлено, що 12 лютого 2007 року між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_3 укладено договір кредитної лінії №216/МК/2007-978. Сума наданого кредиту становить 20 000,00 євро.

Позивачем за зазначеним кредитним договором, відповідно наданої до суду банківської виписки, сплачено 43676,58 євро що в еквіваленті становить 1217667,18 грн.

Окремо суд звертає увагу відповідача, що позивачу прощено суму не 415205,60 грн, а лише 405889,06 грн (а.с. 15 на звороті).

Таким чином, в результаті реалізації договірних правовідносин між Банком та Позивачем останнім було повернуто Банку суму вдвічі більшу, ніж була отримана ним в якості кредиту, тобто у позивача внаслідок вказаних правовідносин фактично не відбулось збільшення загального майнового стану чи приросту його активів у той чи іншій формі, а тому у нього і відсутній об'єкт оподаткування в розумінні положень ст.14, п.163.1 ст. 163, п.164.1 ст.164 ПК України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Одеського апеляційного адміністративного суду по справі №815/1849/14, який виніс постанову 02.07.2014 р., яка підтверджена Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.09.2014 р. по справі К/800/40206/14.

Відсутність бази оподаткування для податку на доходи фізичних осіб та з військового збору, а також встановлена судом відсутність у позивача додаткового блага, є підставою для визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень в повному обсязі.

Посилання позивача на п.8 підрозділу 1 розділу ХХ податкового кодексу України є безпідставним, оскільки на момент правовідносин за додатковими договорами №1 та №2 від 06 січня 2015 року Податковий кодекс України не містив цього пункту.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області № від 29 вересня 2016 року, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 94666,35 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області № від 29 вересня 2016 року, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору в розмірі 7785,10 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області № від 07 лютого 2017 року, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 8221,55 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області № від 07 лютого 2017 року, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору в розмірі 7773,69 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Херсонській області (73008, Херсонська область, м. Херсон, вул. І.Кулика,143-А, тел.: (0552)327400, факс (0552) 327498, e-mail: , ) на користь ОСОБА_3 (73003, АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_5, рнокпп НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_1) сплачений судовий збір в сумі 1184,47 грн шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 24 січня 2018 року.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.2.3.