Справа № 818/1182/17
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/1182/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

представника позивача - Скубири О.М.

представника відповідача - Коробкової Х.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28.09.2017р. по справі № 818/1182/17 (суддя Кунець О.М.; м. Суми, повний текст постанови складено 03.10.2017)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш"

до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" (далі - позивач, ПАТ "СЗНЕМ "Насосенергомаш"), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС № від 21.07.2017, яким визначено ПАТ СЗНЕМ "Насосенергомаш" грошове зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в сумі 221818 грн. 25 коп.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" - задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС (вул. Благовіщенська, 30, м. Харків, 61052) № від 21.07.2017, яким визначено Публічному акціонерному товариству "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" грошове зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в сумі 221818 грн. 25коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС (вул. Благовіщенська, 30, м. Харків, 61052, код 40980123) на користь Публічного акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" (пл. Привокзальна,1, м. Суми, 40011, ) витрати на оплату судового збору в сумі 3327 (три тисячі триста двадцять сім) грн. 27 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 159, ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 137.3 ст. 137, п. "в" п.п. 141.4.1, пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141, Податкового кодексу України, відповідач просить постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вказує, що ПАТ СЗНЕМ "Насосенергомаш" в порушення вищезазначених вимог податкового законодавства під час виплати роялті нерезиденту ТОВ "УК "Група ГМС" (РФ) згідно ліцензійного договору від 02.09.2010 № УК-191/2010 в сумі 1 630 780,00 грн. не утримано податок з доходів нерезидента в сумі 163 078 грн., який сплачується до бюджету під час такої виплати.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. Вказує, що позивачем були виконані всі передбачені чинним законодавством умови для звільнення від оподаткування доходу, який виплачується на користь нерезидента із джерелом їх походження з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду справи встановлено, що 23.06.2017 головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств металообробки Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ "СЗНЕМ "Насосенергомаш" з питань повноти нарахування податку з доходів нерезидентів АТ "Сумський завод "Насосенергомаш" під час виплати такого доходу на адресу підприємства-нерезидента ООО "УК "Група ГМС" (Російська Федерація) за період 2015 р.

За результатами перевірки складено акт від 30.06.2017 року № 48/28-10-50-10-10/05785448 (а.с.11-25).

В ході перевірки встановлено, що між ПАТ СЗНЕМ "Насосенергомаш" (ліцензіат) та ТОВ "УК "Група ГМС" (ліцензіар) укладено ліцензійний договір про надання права використання товарних знаків від 02.09.2010 року № УК-191/2010, з додатковими угодами (а.с.38-41). Предметом договору є надання ліцензіату невиключної ліцензії на право використання товарних знаків. Згідно п. 4.1 договору, вартість використання товарних знаків за 1 місяць складає 1000000,00 рублів та 12000000,00 рублів за рік.

Виконуючи умови ліцензійного договору, позивачем перераховано на користь ТОВ "УК "Група ГМС" винагороди за використання товарного знаку (роялті) за 2015 рік всього в сумі 4000000,00 рублів/1630780 грн., а саме:

- платіжне доручення №2370 від 08.05.2015 (дата здійснення операції 08.05.2015) в сумі 1000000 рос.руб., що по курсу НБУ на дату здійснення операції складає - 411470 грн.;

- платіжне доручення №2371 від 08.05.2015 (дата здійснення операції 08.05.2015) в сумі 1000000 рос.руб., що по курсу НБУ на дату здійснення операції складає - 411470 грн.;

- платіжне доручення №2372 від 08.05.2015 (дата здійснення операції 12.05.2015) в сумі 1000000 рос.руб., що по курсу НБУ на дату здійснення операції складає - 405700 грн.;

- платіжне доручення №2372 від 22.06.2015 (дата здійснення операції 22.06.2015) в сумі 1000000 рос.руб., що по курсу НБУ на дату здійснення операції складає - 402140 грн. (а.с.22).

За висновком податкового органу, АТ "Сумськ ий завод "Насосенергомаш" на порушення п.137.3 ст. 137, п. "в" п.п.141.4.1, п.п. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України №2755-IV від 02.12.2010 р. за 2015 р., під час виплати роялті нерезиденту ООО "УК "Група ГМС" (Російська Федерація" згідно ліцензійного договору від 02.09.2010 р. №УК-191/2010 в сумі 1630780 грн. не утримано податок з доходів нерезидента в розмірі 10% від суми роялті та не сплачено до бюджету податок з доходів нерезидента в сумі 163078 грн., який сплачується до бюджету під час такої виплати.

06.07.2017р. позивачем було подано заперечення від 06.07.2017р. №26-03/60 на акт перевірки від 30.06.2017р. № 48/28-10-50-10-10/05785448 (а.с.26-31).

Відповідно до листа Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС від 19.07.2017р. № 38827/10/28-10-50-10-19 заперечення від 06.07.2017р. № 26-03/60 залишені без задоволення, Акт без змін (а.с.32-35).

На підставі акту перевірки Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.07.2017 року №, яким ПАТ "СЗНЕМ "Насосенергомаш" донараховано податку на прибуток від доходів іноземних юридичних осіб в сумі 163078 грн. основного платежу та 58740,25 грн. пені (а.с.36).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем були виконані всі передбачені чинним законодавством умови для звільнення від оподаткування доходу, який виплачується на користь нерезидента із джерелом їх походження з України, а тому відповідач, при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 21.07.2017 року № , діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення слугував висновок податкового органу про необхідність сплати ПАТ "СЗНЕМ "Насосенергомаш" податку у розмірі 10% загальної суми доходів, відповідно до п.2 ст.12 Угоди між урядом України та Урядом РФ про уникнення подвійного оподаткування.

Згідно п.п. 141.4.1. п. 141.4. ст. 141 Податкового кодексу України, доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються зокрема і роялті (п.п.п. "в" пп. 141.4.1. п. 141.4. ст. 141 Податкового кодексу України).

Таким чином, роялті, тобто дохід від авторських прав та ліцензій, що виплачується на користь нерезидента із джерелом їх походження з України підлягає оподаткуванню згідно ст.141 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 137.3 ст. 137 ПК України (в редакції з 01.01.2015р.), відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку зазначеного в пункті 57.11 статті 57 та ст.141.4 статті 4 цього Кодексу покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.

Роялті - це дохід від авторських прав та ліцензій, що виплачується на користь нерезидента із джерелом їх походження з України, який підлягає оподаткуванню згідно ст.160 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 160.1 ст. 160 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов'язаннями, випущеними (виданими) резидентом; б) дивіденди, які сплачуються резидентом; в) р о я л ті; ... й) інші доходи від провадження нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, за винятком доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів/виконаних робіт/наданих послуг, переданих/виконаних/наданих резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг із міжнародного зв'язку чи міжнародного інформаційного забезпечення.

Відповідно до п. 160.2. ст. 160 Податкового кодексу України, резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), крім доходів, зазначених у пунктах 160.3 - 160.7 цієї статті, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 160.1 цієї статті, за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

08.02.1995р. між Урядом України та Урядом Російської Федерації була підписана Угода про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження ухилень від сплати податків, ратифікована Законом України від 6 жовтня 1995 року № 369/95-ВР, яка набрала чинності 03.08.1999р (далі по тексту - Угода).

Відповідно до п. 3 ст. 12 вищевказаної Угоди, доходи від авторських прав і ліцензій (роялті), які виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій другій Державі. Однак ці доходи можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають і відповідно до законодавства цієї Держави, але податок, що сплачується, не може перевищувати 10 процентів загальної суми доходів.

Таким чином, вбачається, що положення даної Угоди також дають право платнику податку-резиденту (Позивачу) як оподатковувати, так і звільняти від оподаткування доходи від авторських прав і ліцензій (роялті), які сплачуються на користь нерезидента при умові додержання всіх законодавчо передбачених умов.

Механізм реалізації міжнародної угоди про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження ухилень від сплати податків визначається національним законодавством країн, що підписали дану угоду.

Так, згідно ст. 103 Податкового кодексу України (у редакції дійсній під час здійснення господарських операцій), застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Відповідно до п. 103.2. ст. 103 Податкового кодексу України, особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Таким чином, законодавство України встановлює два механізми застосування правил міжнародного договору в залежності від суб'єктного складу учасників господарських відносин:

1. Виплата доходу з джерелом походження з України резиденту країни, з якою укладено міжнародний договір України.

2. Виплата доходу з джерелом походження з України резиденту країни, з якою укладено міжнародний договір України та який є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

При цьому, бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.

Бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.

Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що законодавство України передбачає, що податковий агент (позивач) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту при виконанні наступних обов'язкових умов:

1. Існування між країною резидентом та країною нерезидентом міжнародного договору про уникнення подвійного оподаткування.

2. Надання резиденту України, який виплачує дохід нерезиденту, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

3. Нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Як встановлено судом, 02.09.2010р. між ПАТ "СЗНЕМ "Насосенергомаш" (ліцензіат) та ТОВ "УК "Група ГМС" (ліцензіар) укладено ліцензійний договір про надання права використання товарних знаків від 02.09.2010 року № УК-191/2010, з додатковими угодами. Предметом договору є надання ліцензіату невиключної ліцензії на право використання товарних знаків (а.с. 38-53).

Згідно з п. 4.1 договору, вартість використання товарних знаків за 1 місяць складає 1000000,00 рублів та 12000000,00 рублів за рік.

Позивач проводив оплату на користь ТОВ "УК "Группа ГМС" за кожен квартал, здійснюючи платіж в строк до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем у 2015 році перераховано на користь ТОВ "УК "Група ГМС" винагороди за використання товарного знаку (роялті) всього в сумі 4000000рос.руб./1630780 грн. в тому числі: в сумі 4000000 рос. руб. (платіжне доручення №2370 від 08.05.2015 в сумі 1000000 рос.руб./411470 грн., платіжне доручення №2371 від 08.05.2015 в сумі 1000000 рос.руб./411470 грн., платіжне доручення №2372 від 08.05.2015 в сумі 1000000 рос.руб. 405700 грн., платіжне доручення №2372 від 22.06.2015 в сумі 1000000 рос.руб./402140 грн. (а.с.22, 130-131).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, ПАТ "СЗНЕМ "Насосенергомаш" були виконані всі передбачені чинним законодавством умови для звільнення від оподаткування доходу, який виплачується на користь нерезидента із джерелом їх походження з України, а саме:

1. Існування між Урядом України та Урядом Російської Федерації Угоди про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження ухилень від сплати податків, ратифікованої Законом України від 6 жовтня 1995 року № 369/95-ВР, яка набрала чинності 03.08.1999р.

2. Позивачем від свого контрагента отримано довідку про підтвердження постійного перебування в РФ від 21.01.2015р. № 07-11/02008 (а.с.65), яка підтверджує, що контрагент Позивача є резидентом країни, з якою укладений міжнародний договір. Вказані довідки видані уповноваженим органом Міжрегіональною інспекцією ФПС з централізованої обробки даних.

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Група ГМС" (є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Гідравлічні машини та системи") є бенефіціарним (фактичним) отримувачем доходу, який виплачується на користь нерезидента із джерелом його походження з України, що підтверджується п. 1.1. ст. 1 договору від 02.09.2010р. № УК-191/2010 (а.с.38-53), свідоцтвами на товарний знак (знак обслуговування) №№366343, 366344, 366345 (а.с.58-60), сертифікатами про реєстрацію від 28.05.2009р. №№ 1 000 993, 1 000 994 (а.с.87-98).

Крім того, дохід з джерелом його походження з України, отриманий контрагентом Позивача - Товариством з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Група ГМС" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Гідравлічні машини та системи") (а.с.87-125) згідно договору від 02.09.2010р. № УК- 191/2010 був оподаткований відповідно до умов Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження ухилень від сплати податків, ратифікованої Законом України від 6 жовтня 1995 року № 369/95-ВР на території Російської Федерації за ставкою 20%, що підтверджується наданими до суду податковими деклараціями Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Група ГМС" (а.с.153-170) та випискою операцій по розрахунку з бюджетом (а.с.132,139-140,146).

У відповідності до ч. 7 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, правомірність винесеного оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 21.07.2017 року № , належним чином не довів.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Харківським управлінням Офісу великих платників податку ДФС було помилково визначено ПАТ "СЗНЕМ "Насосенергомаш" спірним рішенням від 21.07.2017 року № суму податкового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 221818 грн.25 коп., а тому позовні вимоги товариства щодо його скасування є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відносно доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції приписів ст. 244-2 КАС України (в редакції, яка діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції) внаслідок не врахування у спірних правовідносинах висновків Верховного Суду України викладених у постанові від 30.12.2012 по справі № 21-285а12 за позовом ВАТ "Миколаївський комбінат хлібопродуктів" до СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві про скасування податкового повідомлення-рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України ( в редакції, яка діяла до 15.12.2017), висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Колегія суддів зазначає, що у постанові Верховного Суду України від 30.10.2012 по справі № 21-285а12 усунуто розбіжності у застосуванні судами пунктів 13.1, 13.2 ст. 13 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та пунктів 1, 2 ст. 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Латвійської республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на дохід і на майно від 21.11.1995, зокрема, правила оподаткування процентів за кредитним договором, а тому висновки зроблені Верховним Судом України у вказаній справі не можуть бути застосовані судом при розгляді даної справи, спірні правовідносини не є подібними та при їх вирішенні підлягають застосуванню зовсім інші норми матеріального права.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28.09.2017 по справі № 818/1182/17 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28.09.2017р. по справі № 818/1182/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.В. Дюкарєва
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 22.01.2018.