Справа № 163/2748/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/158/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не зявився;

від відповідача - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Любомльського районного суду Волинської обл. від 21.11.2017р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил (суддя суду І інстанції: ОСОБА_2; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 10 год. 00 хв. 21.11.2017р. м.Любомль Волинської обл.; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 21.11.2017р.),-

В С Т А Н О В И В:

30.10.2017р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними; визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 в справі про порушення митних правил № 3616/20500/17 від 18.10.2017р. про визнання його винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу /МК/ України, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.; справу про порушення митних правил № 3616/20500/17 стосовно нього закрити (а.с.1-4).

Постановою Любомльського районного суду Волинської обл. від 21.11.2017р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.47-48).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити (а.с.51-53).

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що постанова у справі про порушення митних правил винесена без дотримання строків накладення стягнення (шість місяців), оскільки правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.470 МК України та полягає у перевищенні встановленого ст.95 цього Кодексу строку транзитного вивезення автомобіля (десять днів), є закінченим після завершення цього строку, а тому не може розглядатися як триваюче. Несвоєчасний контроль та документування перевищення вказаних строків з вини посадових осіб митниці та несвоєчасне виявлення вчиненого у звязку з цим правопорушення, не є підставою для висновку про триваючий характер такого правопорушення.

У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, 05.03.2017р. в режимі «транзит» через митний пост «Пулемець» Волинської митниці ДФС позивачем ввезено на територію України легковий автомобіль марки «Opel Vectra», реєстраційний номер LCH37209 (країна реєстрації ОСОБА_4).

Термін вивезення вказаного автомобіля за межі митної території України завершився 10.03.2017р. (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці) або 15.03.2017р. (у разі переміщення в зоні діяльності різних митниць).

01.10.2017р., приблизно о 15 год. 37 хв., під час слідування позивачем з ОСОБА_4 до України по смузі руху «зелений коридор» в якості пасажира в іншому транспортному засобі митним органом було встановлено порушення строків вивезення автомобіля марки «Opel Vectra», реєстраційний номер LCH37209.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення автомобіля на митну територію України більше ніж на десять діб.

По причині наведеного, 01.10.2017р. відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 3616/20500/2017 (а.с.5-8).

18.10.2017р. заступником начальника Волинської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 були розглянуті матеріали справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та винесено постанову в справі про порушення митних правил № 3616/20500/17, якою останнього визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. (а.с.10-12).

Розглядувані правовідносини регулюються приписами МК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), зокрема згідно ч.1 ст.381 цього Кодексу громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до приписів ст.ст.90 та 93 вказаного Кодексу транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Статтею 95 зазначеного Кодексу встановлено строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту, які складають 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Із урахуванням наведених норм та фактичних обставин справи колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що відповідачем доведено вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Звідси, підставами для звільнення особи від відповідальності у вказаних випадках є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затв. наказом Державної митної служби України № 1118 від 17.11.2005р., обставинами непереборної сили слід вважати смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Відповідно до п.2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затв. наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012р., аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно обставин справи позивач не звертався до митного органу із будь-якими заявами щодо неможливості вчасного вивезення автомобіля; не було наведено таких обставин й під час розгляду справи про порушення митних правил.

Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно ч.3 ст.470 МК України, через що правові підстави для скасування спірної постанови в справі про порушення митних правил є відсутніми.

Щодо тверджень апелянта про порушення митницею строків розгляду справи про порушення митних правил, колегія суддів враховує, що приписами ст.467 МК України визначено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Крім того, поняття триваючого правопорушення роз'яснюється листами Міністерства юстиції України № 22-34-1465 від 01.12.2003р., № 22-14-493 від 17.07.2007р.

Згідно вказаних листів триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його неповністю або неналежним чином.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винна особа безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Отже, невивезення транспортних засобів, що перебувають в режимі тимчасового ввезення, за межі митної території, є триваючим правопорушенням, оскільки в цьому випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Приймаючи до уваги те, що позивачем до цього часу не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, як і не виконано обов'язку розмитнення автомобіля в порядку встановленому законом, розглядуване правопорушення є триваючим.

Волинською митницею ДФС порушення митних правил виявлено 01.10.2017р., що зафіксовано у протоколі № 3616/20500/2017 від 01.10.2017р. про порушення митних правил. При цьому, постанова у справі про порушення митних правил винесена 18.10.2017р. (позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи), тобто, в межах шестимісячного строку з дня виявлення триваючого правопорушення.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстави для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.ст.243, 271, 272, 286, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Любомльського районного суду Волинської обл. від 21.11.2017р. в адміністративній справі № 163/2748/17 залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7