Справа № 817/358/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"23" січня 2018 р. Справа № 817/358/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

представника позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Лазорчик" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "02" листопада 2017 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Лазорчик" до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів , -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю-фірма "Лазорчик" звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів начальника ГУ ДФС у Рівненській області від 21.02.2017 №134 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Лазорчик", від 21.02.2017 №135 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Лазорчик", код 21088826".

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.11.2017р. позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю - фірмі "Лазорчик" у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та прийняти нову про задоволення позову. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про отримання позивачем письмових повідомлень про проведення перевірки від 21.02.2017р. №28, №29, оскільки рекомендоване поштове відправлення з повідомлення про вручення №567 були отримані лише копії наказів №№134 ат 135 від 21.02.2017р., будь-яких інших документів, в тому числі письмових повідомлень про проведення перевірки, позивач не отримував. Відповідно до абз.1,2 п.77.4 ст.77 ПК про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. Імперативна конструкція вказаної норми вимагає виконання контролюючим органом обов'язку щодо надсилання копії наказу та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення перевірки. Недотримання контролюючим органом вказаних вимог позбавляє останнього на проведення документальної планової перевірки.

Вислухавши представника апелянта, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Рівненській області прийнято:

- наказ від 21.02.2017 №134 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Лазорчик", яким, на виконання п.7 ч.1 ст.366, ст.ст.345-350, 352-354 Митного кодексу України, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, відповідно до Плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на 1 квартал 2017 року, вирішено провести документальну планову виїзну перевірку дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю-фірмою "Лазорчик" вимог законодавства України з питань державної митної справи, в тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, терміном 10 робочих днів, в період з 06.02.2017 по 20.03.2017 (а.с. 6);

- наказ від 21.02.2017 №135 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Лазорчик", код 21088826", яким, згідно з планом-графіком проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на 1 квартал 2017 року, на підставі статті 20, статей 75, 77, 82 Податкового кодексу України, вирішено провести документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Лазорчик" з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 тривалістю 10 робочих днів з 06.03.2017 (а.с. 7).

Про проведення даних перевірок контролюючим органом надіслано платнику податків письмові повідомлення від 21.02.2017 №28, №29 (а.с. 24, 63).

На підставі наказу посадовим особам Головного управління ДФС у Рівненській області видані направлення від 06.03.2017 №225/17-00-14-10, №226/17-00-14-10, №227/17-00-14-10 та посвідчення від 06.03.2017 №235/17-00-14-07-12 (а.с. 59-62).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оспорюваних наказів Головне управління ДФС у Рівненській області діяло на підставі, в межах власних повноважень, у спосіб визначений законодавством, а тому дані накази відповідають критеріям правомірності.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким відмовлено в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок (п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.77.2 ст.77 Податкового кодексу України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Враховуючи наведені норми права, колегія суддів приходить до висновку, що дії по проведенню документальних перевірок, в тому числі і по формуванню плану-графіка проведення таких перевірок, є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому законодавством.

При цьому, при складанні плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання, податкові органи повинні керуватися Методичними рекомендаціями, затвердженими наказом Державної фіскальної служби від 02.06.2015 №524.

Відповідно до Загальних положень даного наказу формування квартального плану-графіка територіальних органів державної фіскальної служби (далі-територіальні органи ДФС) здійснюється у порядку, встановленому в розділі 1 "Відбір суб'єктів господарювання для перевірки" Методичних рекомендацій.

У відповідності до пункту 3 розділу 3 Методичних рекомендацій до плану-графіка в першу чергу включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, обов'язкових платежів.

Зокрема, формування переліку платників податків до розділів I та II плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційних систем ДФС.

Згідно з пункту 4 розділу 3 Методичних рекомендацій, структурні підрозділи ДФС надають Департаменту аудиту ДФС до 25 числа другого місяця кварталу аргументовані пропозиції для врахування при формуванні плану перевірок ризикових платників податків, які належать до кластерних об'єднань платників податків, та їх контрагентів з обґрунтуванням необхідності включення.

Вказані положення Методичних рекомендацій узгоджуються з іншими нормами Податкового кодексу України.

Згідно з пп.77.3 ст.77 Податкового кодексу України забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку з доходів фізичних осіб та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки (пункт 77.4 статті 77 Податкового кодексу України).

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 345 Митного кодексу України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Згідно з ч. 3 ст. 345 Митного кодексу України, органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо:

1)правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

2)обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування;

3)правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

4)відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;

5)законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Документальні виїзні перевірки проводяться за наказом відповідного органу доходів і зборів з урахуванням обставин і підстав, установлених цим Кодексом. Документальною плановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка передбачена в плані-графіку органу доходів і зборів та проводиться за місцезнаходженням підприємства, що перевіряється. У разі відсутності на підприємстві належних умов для роботи посадових осіб органу доходів і зборів перевірка такого підприємства, за згодою його керівника, може проводитися у приміщенні органу доходів і зборів. Проведення документальних планових виїзних перевірок здійснюється органами доходів і зборів на підставі квартальних планів, які формуються ними самостійно, виходячи з результатів аналізу зовнішньоекономічних операцій підприємств із застосуванням системи управління ризиками. Порядок планування органами доходів і зборів виїзних перевірок визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (частини 1-3 статті 346 Митного кодексу України).

Право на проведення документальної планової перевірки підприємства надається лише за умови, що керівнику цього підприємства або уповноваженій ним особі не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки (ч.6 ст. 346 Митного кодексу України ).

Відповідно до ч.1 ст.349 Митного кодексу України встановлено, що посадові особи органу доходів і зборів мають право приступити до проведення документальної (планової чи позапланової) виїзної перевірки декларанта чи зустрічної звірки на підприємстві за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення керівнику відповідного підприємства або уповноваженій ним особі під розписку посвідчення на право проведення перевірки, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу доходів і зборів, мета проведення перевірки, вид (планова чи позапланова) та підстави її проведення, дати початку та закінчення перевірки, посади, спеціальні звання та прізвища посадових осіб органу доходів і зборів, які проводитимуть перевірку, пред'явлення службових посвідчень зазначених осіб, а також надання копії наказу органу доходів і зборів про проведення перевірки.

Отже, єдиною підставою для проведення планової документальної виїзної перевірки є включення платника податків до відповідного плану-графіку проведення таких перевірок, а необхідною передумовою для її проведення є вручення під розписку та/або надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше як за 10 календарних днів до дати проведення перевірки платнику податків копії наказу про її проведення і письмового повідомлення з зазначенням дати проведення перевірки.

Недотримання контролюючим органом зазначених вимог свідчить про протиправність прийнятого наказу на проведення перевірки та може слугувати передумовою для недопуску платником податків посадових осіб до її проведення.

Враховуючи те, що Товариство з обмеженою відповідальністю-фірма "Лазорчик" включене до плану-графіку проведення документальних перевірок на І кв. 2017 (а.с.58), копії оспорюваних наказів від 21.02.2017 №134, №135 та письмові повідомлення про проведення перевірки від 21.02.2017 №28, №29 направлені Головним управлінням ДФС у Рівненській області Товариству з обмеженою відповідальністю-фірмі "Лазорчик" рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення №567 21.02.2017 та отримані останнім 22.07.2017 (а.с. 23, 64).

Таким чином, накази і повідомлення про проведення перевірок з 06.03.2017 були надіслані позивачу відповідачем не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку їх проведення,

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Лазорчик" залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "02" листопада 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "25" січня 2018 р.