Справа № 607/5456/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року № 876/11971/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М. Ніколіна В.В.

при секретарі судового засідання - Смидюк Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2017 року у справі №607/5456/17 (суддя Ломакін В.Є., постанова прийнята о 10/25 год, м.Тернопіль) за його позовом до Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції (далі - УПП) у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №587796 від 26.04.2017 (далі - Постанова) та закрити провадження у справі стосовно притягнення позивача до адміністративного стягнення в розмірі 255 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що його протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАП та безпідставно накладено адміністративне стягнення. Зазначає, що вказаного правопорушення він не допускав, так як зупинку транспортного засобу було здійснено поза межами дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою його позовні вимоги задовольнити. В апеляційній скарзі вказує, що відповідно до вимог «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (далі - ПДР) знак заборони 3.34 діє лише до знаку 5.38 «Місце для стоянки» після цього знаку жодного з дорожніх знаків немає, а оскільки він зупинився на відстані 50 метрів в зоні дії знаку 5.38, то ним не було допущено порушення вимог дорожніх знаків.

УПП в судове засідання не надіслало свого представника, про дату, час і місце розгляду справи було повідомлено належним чином, а тому, апеляційний суд, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до досліджених під час судового розгляду справи доказів в інспектора УПП були достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього відповідного стягнення.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що о 13/30 год 26.04.2017 позивач, керуючи легковим автомобілем марки «Ford Sierra», державний номерний знак 50610 TI, в м.Тернополі по вул.Клінічній,6 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги пп. «в» п.8.4 розділу 8 ПДР.

На підставі наведеного, інспектором УПП винесено Постанову, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн (а.с.2).

Позивач по справі не погоджується з винесеною щодо нього Постановою, про що у ній зроблена відповідна відмітка. Вказує, що така зупинка була ним здійснена з дотриманням ПДР.

Розділом 33 ПДР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), зокрема у підрозділі 3 закріплено такий заборонний дорожній знак, як знак 3.34 «Зупинку заборонено».

За змістом пп. «в» п.8.4 розділу 8 ПДР дорожні знаки поділяються на такі групи, як заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

В межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

У відповідності до п.1.10 ПДР зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

Зона дії знаку 3.34 поширюється - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені (підрозділ 3 Розділу 33).

За змістом ч.1 ст.122 КУпАП (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) порушення вимог дорожніх знаків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На спростування доводів позивача та підтвердження того, що останній дійсно допустив порушення вимог пп. «в» п.8.4 розділу 8 ПДР, відповідачем ще до розгляду по суті справи судом першої інстанції долучено відеоматеріали з камер нагрудного реєстратора від 26.04.2017, фото та відеоматеріали від 04.09.2017 (а.с.29-30).

З проглянутого в суді відеозапису з камери нагрудного реєстратора поліцейського з місця події (26.04.2017), видно, що ОСОБА_2 здійснив зупинку автомобіля в межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». При цьому, посилання апелянта на те, що він зупинився в межах дії дорожнього знаку 5.38 є безпідставними, оскільки відповідно до відеоматеріалів, якими було зафіксовано правопорушення, на вул.Клінічній та у зоні розташування автомобіля позивача не були розміщені дорожні знаки, що дозволяли зупинку транспортних засобів.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, потрібно зауважити і те, що фото та відеоматеріалами від 04.09.2017 зафіксовано, що на вказаній вулиці розміщені такі інформаційно-вказівні дорожні знаки, як знак 5.38, однак які на час винесення оскаржуваної Постанови були відсутніми, так як із наданих матеріалів видно що зазначена ділянка дороги станом на 04.09.2017 за зовнішнім виглядом дещо відрізняється від тої, що була 26.04.2017 (а.с.27.28). Наведене і спростовує доводи про здійснення ним зупинки транспортного засобу в межах дії знаку 5.38., який на час вчинення правопорушення був відсутній.

Вірними є висновки суду першої інстанції про безпідставність задоволення вимоги позивача про закриття провадження у адміністративній справі, оскільки на час розгляду зазначеної справи по суті, адміністративний суд в силу вимог ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) розглядаючи справу з приводу рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, не був наділений повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення, а мав право лише перевірити законність та обґрунтованість винесеної Постанови.

Статтею 316 КАС (в редакції, чинній на час апеляційного розгляду справи) передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін