Справа № 210/5791/16-а(2-аз/210/31/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2018 рокусправа № 210/5791/16-а(2-аз/210/31/17)
головуючий суддя І інстанції - Хлистуненко О.В.,

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Іванова С.М.

судді: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 жовтня 2017 року у справі № 210/5791/16-а (2-аз/210/31/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу "Криворізький державний педагогічний університет", Міністерства освіти і науки України про забезпечення адміністративного позову, -

ВСТАНОВИВ:

29.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову, в якому просить зупинити дію оскаржуваного ним наказу Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» за № 228-с від 14 листопада 2016 року «Про особовий склад студентів природничого факультету». Також, 29.09.2017 року ОСОБА_1 подано до суду клопотання про забезпечення позову, згідно якого просить зупинити дію рішення від 14.11.2016 року Криворізького державного педуніверситету про його відрахування до прийняття рішення по суті за його позовами, яке набере законну силу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 02 жовтня 2017 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову задоволено.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 02.10.2017 року та задовольнити клопотання про забезпечення позову, а також прийняти рішення про розгляд справи по суті в суді першої інстанції в новому складі суду, тобто прийняти рішення про заміну судді.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що внаслідок тривалого розгляду справи позивачем вже було втрачено 2016/2017 навчальний рік та втрачаються періоди навчання протягом 2017/2018 навчального року. При цьому судом першої інстанції помилково ототожнюються поняття «скасування наказу» та «зупинення дії наказу». Крім того, судом першої інстанції на зазначено, яким чином забезпечення поданого позивачем клопотання може хоча б якою мірою вплинути на права відповідачів, як і не надано належної правової оцінки і порушенню прав позивача внаслідок незадоволення поданого ним клопотання. Зауважено, що позивач є особою передпенсійного віку, для якої має важливе значення кожен рік, на який раніше він міг би закінчити навчання та працювати за спеціальністю. Зазначено, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що позивач позбавляється права не тільки на гарантоване Конституцією право на безоплатну вищу освіту, а і на отримання вищої освіти взагалі.

Учасники судового процесу в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх та без фіксування судового розгляду технічними засобами.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням останнього на учбово-екзаменаційній сесії, на переконання колегії суддів, задоволенню не підлягає, тому як не підтверджено належними доказами, з яких, крім того, було б можливо встановити строки проведення останньої та з урахуванням приписів ч. 1 ст. 309 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу № 288-с від 14.11.2016 року є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КАС України, в редакції станом на 02.10.2017 року, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

За приписами ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За змістом частин третьої та четвертої статті 117 КАС України, в редакції станом на 02.10.2017 року, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що позивач, як і суд мають обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 1 ст. 117 КАС України. З цією метою обов'язковим є надання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення адміністративного позову.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходить з того, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об'єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень та очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, які б унеможливили захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, а в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь позивача.

В той же час, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії спірного наказу є фактично ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З приводу вимог апеляційної скарги щодо заміни складу суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що питання щодо відводу судді у відповідності до приписів ч. 3 ст. 40 КАС України вирішується судом, який розглядає справу, яким у даному випадку є саме суд першої інстанції, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості вирішити дане питання на стадії розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції при подальшому розгляді справи на характер спірних правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачами, які не містять ознак публічно-правового спору в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 4, п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 19 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 02.10.2017 року у справі № 210/5791/16-а (2-аз/210/31/17) - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі у відповідності до приписів ст. ст. 328,329 КАС України.

Повний текст постанови складено 18 січня 2018 року.

Головуючий суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко