Справа № 812/2101/17
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2018-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/2101/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження (без виклику сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із позовом до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Луганської області (далі відповідач, Рубіжанське ОУПФУ Луганської області), в якому просить суд зобов'язати Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області відновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року;

В обґрунтування позову позивач зазначає, що має статус внутрішньо переміщеної особи, перебуває на обліку у відповідача, але з березня 2016 року пенсію не отримує. Ніяких рішень з приводу припинення виплати пенсії позивач не отримував. З відповіді Рубіжанського об'єднаного УПФУ Луганської області від 06.12.2017 № 11836/03-2 на адвокатський запит позивачу стало відомо, що виплату пенсії йому призупинено на підставі витягу з протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, якій надійшов до управління Пенсійного фонду 22.09.2016, згідно якого комісія вирішила не призначати позивачу соціальні виплати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2016 № 365. Бідь-яке письмове рішення відповідачем стосовно не виплати пенсії ОСОБА_1 не приймалося. Позивач вважає дії відповідача щодо невиплати пенсії протиправними, оскільки відповідач, не виплачуючи пенсію, порушує його конституційні права.

Ухвалою суду від 28.12.2017 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк.спр.1).

Представник відповідача надав відзив від 19.01.2018 вх. № 1921/2018 (арк.спр. 16-21), в якому заперечував проти задоволення позову з посиланням на таке.

Позивача взято на облік в управлінні Пенсійного фонду України в Кремінському районі як внутрішньо переміщену особу з серпня 2016 року. Виплату пенсії позивачу припинено з 01.03.2016 автоматично на підставі витягу з протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, який надійшов до управління 22.09.2016, згідно якого комісія вирішила не призначати позивачу соціальні виплати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2015 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Окреме рішення про припинення виплати пенсії позивачу управлінням Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області не приймалось.

З огляду на інформацію Держприкордонслужби відповідач вважає доведеним той факт, що позивач не проживає на території Кремінського району вже доволі тривалий проміжок часу. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону 1706-VII позивач вважається таким, що повернувся до покинутого місця постійного проживання. Отже, позивач не позбавлений права на отримання пенсії на підконтрольній органам державної влади України території у разі поновлення факту реєстрації як внутрішньо переміщена особа. Також, Рубіжанське об'єднане УПФУ Луганської області забезпечує державну політику у сфері накопичення коштів та виплати пенсій. Випадки безпідставної виплати пенсій можуть призвести до дефіциту бюджетних коштів, що спричиняє значну шкоду державним інтересам. Крім того, зазначені факти можуть стати причиною несвоєчасних виплат пенсії найменш забезпеченій верстві населення: людям похилого віку, інвалідам та неповнолітнім, позбавленим батьківського піклування. У зв'язку з чим відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_1 призначено виплату пенсії за віком з 20.06.2003 довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААА № 613749, виданим 08.07.2003 (арк. спр. 6).

Зареєстроване місце проживання позивача є смт. Ящикове, Перевальського району Луганської області (акр. спр. 5 зв.).

Згідно з копією довідки від 11.08.2016 № 915017962 позивач взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в Управлінні соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області. Тимчасова адреса місця проживання позивача: м. Кремінна, Центр-1. Ця довідка була видана позивачу 11 серпня 2016 року, дата закінчення дії довідки не вказана (арк. спр.7).

11.08.2016 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області, правонаступником якого є Рубіжанське обєднане управління Пенсійного фонду України у Луганській області, з заявою про запит його пенсійної справи у звязку з переїздом на постійне місце проживання до м. Кремінна, вид пенсії - за віком та про взяття на облік до управління в Кремінському районі Луганської області (арк.спр. 34, 39).

Згідно з розпорядженням УПФУ в Кремінському районі від 23.09.2016 № 1100 позивачу було проведено перерахунок пенсії за віком, призначеної в минулих роках, у звязку з обліком справи, та взято позивача на облік в управлінні (арк. спр. 30).

Як зазначено у позовній заяві та не заперечується відповідачем, позивачеві з 01.03.2016 призупинено виплату пенсії як внутрішньо переміщеній особі, на підставі витягу з протоколу засідання комісії з питань призначення соціальних виплат ВПО № 12 від 21.09.2016 (арк. спр. 47)

Доказів про повідомлення позивача про підстави припинення йому виплати пенсії відповідачем до справи не надано.

Як вбачається з листа-відповіді на адвокатський запит Рубіжанського об'єднаного УПФУ Луганської області № 11836/03.2 від 06.12.2017 виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено з 01.03.2016 Управлінням Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області, правонаступником якого на даний час є Рубіжанське об'єднане УПФУ Луганської області, на підставі витягу з протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, якій надійшов до управління Пенсійного фонду 22.09.2016, згідно якого комісія вирішила не призначати позивачу соціальні виплати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2016 № 365 (арк. спр. 8-9).

Вирішуючи питання щодо припинення відповідачем виплати пенсії позивачеві, суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно Закону № 1706-VII підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Судом встановлено, що позивачем до УПФУ було надано довідку, згідно якої позивач взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в Управлінні соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області, дата закінчення дії довідки не вказана.

Отже, позивач набув статусу внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується копією довідки, доказів скасування цієї довідки відповідачем до справи не надано.

Відповідно до Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення, здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У статті 49 Закону № 1058-IV зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, статтею 49 Закону № 1058-IV чітко встановлено, що виплата пенсії припиняється тільки за рішеннями двох суб'єктів територіального органу ПФУ або суду та лише з підстав, визначених у цій статті.

За статтею 3 Закону № 1058-IV до субєктів системи пенсійного забезпечення в Україні не належить Держприкордонслужба.

Відтак, інформація, яка надійшла від Держприкордонслужби, сама по собі не може бути підставою для припинення виплати пенсій особі.

Під час розгляду справи судом встановлено, що Рубіжанське об'єднане УПФУ Луганської області не приймало жодних рішень про припинення (призначення, поновлення) виплати пенсії позивачу з 01 березня 2016 року, що вбачається з письмового відзиву представника відповідача та підтверджується копією пенсійної справи позивача (акр. спр. 30-43).

Таким чином, суд вважає, що на час припинення відповідачем виплати пенсії позивачу 01.03.2016 були відсутні встановлені ст. 49 Закону № 1058-IV підстави для такого припинення.

Разом з цим, Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року № 365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.

Згідно п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, соціальні виплати припиняються у разі:

1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати;

2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї;

3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат;

4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»;

5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Саме на цей Порядок представник відповідача послався в своїх запереченнях, як на підставу призупинення виплати пенсії позивачу, також додатково представник відповідача зазначив про надходження до управління інформації Держприкордонслужби.

Суд відхиляє ці доводи представника відповідача щодо підстав призупинення пенсії позивачу, оскільки припинення виплати пенсії позивачу відбулося з підстав, не передбачених у статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, суд дійшов висновку, що на час припинення пенсії позивачу 01.03.2016 не існувало підстав, передбачених чинним законодавством для такого припинення, тому дії відповідача щодо невиплати пенсії позивачу є протиправними, доказів щодо правомірності своїх дій стосовно невиплати пенсії позивачу з 01.03.2016 представником відповідача до справи не надано.

В зв'язку з чим суд вважає, що дії відповідача щодо невиплати позивачу належної їй пенсії з 01.03.2016 за відсутності відповідного рішення територіального органу Пенсійного фонду про припинення виплати пенсії - є неправомірними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення йому виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому зокрема статтею 46 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у звязку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Оскільки судом встановлено, що невиплата пенсії відповідачем позивачу з 01.03.2016 є протиправною, тому слід задовольнити вимоги позивача про зобов'язання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.03.2016, із зобов'язанням відповідача виплатити нараховані позивачу суми пенсії за минулий час без обмежень будь-яким строком.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, в той час як відповідач не довів правомірності своїх дій. За таких обставин позовні вимоги належать до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем було сплачено судовий збір у сумі 640,00 грн (арк. спр. 2). У звязку з задоволенням позову судові витрати належать до стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету, суд вважає необхідним допустити цю постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Зобов'язати Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області з 01 березня 2016 року відновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, місце реєстрації: Луганська область, Перевальський район, смт. Ящикове, вул. Калініна, 15; місце проживання: 84122, Донецька область, м. Словянськ, вул. Свободи, 16.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (93009, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Студентська, 35А, код 41245565) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, місце реєстрації: Луганська область, Перевальський район, смт. Ящикове, вул. Калініна, 15; місце проживання: 84122, Донецька область, м. Словянськ, вул. Свободи, 16) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн (шістсот сорок гривень).

Допустити рішення суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя ОСОБА_2