Справа № 314/2828/17(2-а/314/108/2017)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2018 року справа № 314/2828/17(2-а/314/108/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.,

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу Запорізького приміського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області

на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.10.2017 (суддя Кіяшко В.О.)

у справі № 314/2828/17(2-а/314/108/2017)

за адміністративним позовом ОСОБА_3

до Запорізького приміського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

"24" липня 2017 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізького приміського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку йому пенсії з урахуванням положень частини 1 статті 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого частиною 1 статті 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 19.10.2016, з дати призначення пенсії за віком.

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 жовтня 2017 р. у справі № 314/2828/17(2-а/314/108/2017) адміністративний позов ОСОБА_3 до Запорізького приміського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Не погодившись з постановою суду, Запорізьким приміським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України в Запорізькій області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 жовтня 2017 р. у справі № 314/2828/17(2-а/314/108/2017), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 21.08.1992 року перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

19.10.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду із заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший а саме на пенсію за віком.

На підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 позивачу перераховано пенсію за віком з 19.10.2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2013-2015 роки. Вказане рішення позивач отримав 05.04.2017.

22.06.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок його пенсії за віком з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію.

Листом Запорізького приміського об'єднаного УПФУ в Запорізькій області від 10.07.2017 року № 34/Є-4 повідомлено позивача про те, що останній не має права на підвищення пенсії, яке передбачене статтею 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки до призначення пенсії за віком йому виплачувалася пенсія за вислугу років.

Не погодившись з висновком Пенсійного фонду, позивач звернувся до суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних дій відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до ст.7 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців.

У відповідності до положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для позивача передбачено загальний пенсійний вік - 60 років.

Враховуючи те, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1, право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він набув з 19.07.2012 року.

З положень статті ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що пенсії з підвищенням її розміру виплачується особі, яка набула право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак продовжувала працювати.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить застереження з приводу того, що особа має право на встановлення підвищення розміру пенсії за більш пізній вихід на пенсію лише у випадку, якщо цій особі пенсія призначена вперше.

Враховуючи те, що пенсію у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачу призначено вперше в жовтні 2016, тобто на 50 місяців пізніше, колегія суддів вважає помилковими твердження відповідача, що позивач скористався своїм правом на призначення пенсії у зв'язку з призначенням йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не є призначенням пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач набув права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 19.07.2012 року, однак пенсію на підставі цього Закону йому призначено з жовтня 2016, тобто з більш пізнього віку, що дає право на застосування положень ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, позивач має право на підвищення розміру пенсії за віком відповідно до положень ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії за віком з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію з підстав призначення позивачу пенсії за вислугу років.

На підставі вищенаведеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізького приміського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 жовтня 2017 р. у справі № 314/2828/17(2-а/314/108/2017) - залишити без задоволення.

Постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 жовтня 2017 р. у справі № 314/2828/17(2-а/314/108/2017) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Повну постанову складено 12.01.2018 року.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко