Справа № 203/1484/17(2-а/0203/203/2017)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2018 рокусправа № 203/1484/17(2-а/0203/203/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Уханенка С.А.

судді: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 р. (суддя Католікян М.О., повний текст постанови складений 23.11.2017 року) по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в.о. заступника начальника Дніпропетровської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням Сличко Сергія Васильовича у справі про порушення митних правил №0088/110000014/16 від 23 листопада 2016 року про накладення адміністративного стягнення за ст.485 Митного кодексу України у вигляді штрафу в сумі 1 933 034 грн. 13 коп. Позов обґрунтований протиправністю накладення на нього стягнення, оскільки він є нерезидентом, а тому мав право на тимчасове ввезення транспортного засобу на митну територію України терміном до одного року без сплати митних платежів.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 р. поновлено строк звернення до суду з адміністративним позовом та в його задоволенні - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити адміністративний позов. Апеляційна скарга обґрунтована невідповідністю нормам закону визначення позивача як резидента.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою від 23 листопада 2016 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 485 МК за ввезення на митну територію України транспортного засобу без сплати митних платежів у сумі 644344,71 грн. Постанову обґрунтовано тим, що позивач залишається громадянином України і є її резидентом, отже не мав права на пільги громадянина-нерезидента при ввезенні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості висновків митного органу про належність позивача до громадянства України та відповідну відсутність пільг громадянина-неризидента при ввезені автомобіля.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Сторонами у справі обставини справи не оспорюються.

Відповідно до положень статті 485 Митного кодексу України на особу накладається штраф в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом,або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до положень статті 380 Митного кодексу України ввезення транспортного засобу на територію України без сплати митних платежів на строк до одного року передбачено лише для громадян-неризидентів.

Пунктом 1 статті 2 Закону України від 18.01.2001 року №2235-ІІІ «Про громадянство України» передбачено, що одним з принципів, на яких ґрунтується громадянство України, є принцип єдиного громадянства, згідно з яким, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Доказів виходу з громадянства України або його втрати відповідно до статей 18, 19 Закону України «Про громадянство України» позивачем не надано.

У відповідності з підпунктом «в» пункту 50 статті 4 МК резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Пояснення представника позивача, що позивач загубив паспорт громадянина України, та постійно проживає на території Російської Федерації з 2006 року обґрунтовано не прийнято судом першої інстанції, оскільки не є підставою для автоматичного виходу або втрати громадянства, вичерпний перелік яких передбачений статтями 18, 19 Закону №2235-ІІІ.

Отже висновки суду першої інстанції про належність позивача до громадянства України та відповідну відсутність пільг громадянина-неризидента при ввезені автомобіля на територію України без сплати митних платежів на строк до одного року відповідають обставинам справи та нормам матеріального права, що регулюють вказані правовідносини.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції було повно встановлено обставини справи та надана правильна правова оцінка, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

В силу положень ч. 3 ст. 272 КАС України ця постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322, КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим