Справа № 127/21011/17
Суддя: Волошин С. В.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/858/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Волошина С.В.,
за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,
позивача ОСОБА_1 та його представника Савчука М.В.,

представника відповідача Павич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про зобов`язання призначити та виплачувати пенсію, суд,

В С Т А Н О В И В:
02 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання неправомірним рішення комісії Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці призначити та виплачувати позивачу з 28.04.2017 року пенсію згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Викладені в позовній заяві вимоги мотивовано тим, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (посвідчення серії НОМЕР_1 ). З 01.12.1987 року по 31.12.1987 року позивач був відряджений з місця роботи (служби) в органах МВС для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 28.04.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до абзацу 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Протоколом комісії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 27.07.2017 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку з відсутністю первинних документів про кількість днів роботи в зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Позивач вважає, що рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці грубо порушує його конституційні права як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відмова відповідача в призначенні позивачу пенсії є неправомірною, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2017 року відкрито скорочене провадження по даній справі.
Представником відповідача 23.10.2017 року подано заперечення на зазначений позов, відповідно до яких відповідач позовні вимоги не визнає та заперечує у задоволенні позову, оскільки надані позивачем довідки про підтвердження періоду перебування в зоні відчуження №801 від 25.01.1993 року та №2336/12/01-2016 від 12.08.2016 року, видані Управлінням внутрішніх справ, не відповідають вимогам форми №122, не містять посилання на первинні документи, які слугували підставою для їх видачі, на підставі отриманих документів неможливо встановити кількість днів, що були відпрацьовані ОСОБА_1 в зоні відчуження, Управлінням МВС в проведенні зустрічної перевірки первинних документів листом №2459/09-35/08 від 14.07.2017 року категорично відмовлено, представник відповідача Павич О.С. просила відмовити позивачу в задоволенні позову.
Після отримання заперечень відповідача проти позову, суд визнавши наявність доказів, які наявні в матеріалах справи недостатніми для ухвалення законного та справедливого рішення, ухвалою від 26.10.2017 року справу призначено до судового розгляду за загальними правилами КАС України.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з тих же підстав, що наведено в позовній заяві, просив його задовольнити, додатково зазначив, що він перебував в зоні відчуження протягом 30 днів. Він працював в патрульно-постовій службі УМВС у Вінницькій області з 1986 року по 1988 рік. В 1987 році його відкомандирували з місця роботи у м. Чорнобиль для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З м. Вінниці він поїхав в УВС м. Києва, де його та інших відкомандированих (з м. Вінниці всього 5 чоловік) оформили, посадили їх до автобуса, який довіз їх до тимчасового поселення «Зелений мис». Там було містечко з вагончиків, йому видали спецодяг та повезли до м. Чорнобиля, де вони жили у школі. Позивач стояв на КПП «Лельов» і забезпечував перевірку перепусток в зону відчуження. Також в Чорнобилі позивач як правоохоронець забезпечував охорону громадського порядку.
В судовому засіданні представник позивача Савчук М.В. позов підтримав з тих же підстав, що наведено в позовній заяві, просив його задовольнити.
В судовому засіданні представник відповідача Павич О.С. позов не визнала, з підстав, що наведено у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.
Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали адміністративного позову та пенсійної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 52 років, 28.04.2017 року звернувся до УПФУ у м. Вінниця із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 8 років згідно ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (аркуш пенсійної справи 7).
До заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 було додано, зокрема:
- копію його трудової книжки серії НОМЕР_2 (запис №6 з 11.12.1985 року по 02.01.1989 року «служил в органах внутренних дел 03 года 00 месяцев 21 день»);
- копію довідки №2336/12/01-2016, виданої членом ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області 12.08.2016 року, про те, що ОСОБА_1 в період з 01.12.1987 по 31.12.1987 року виконував службові обов`язки з ліквідації наслідків аварії ЧАЕС в м. Чорнобиль;
- копію довідки №801, виданої ОСОБА_1 Управлінням внутрішніх справ Вінницької ОДА 25.01.1993 року, згідно якої він в 1987 році працював в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Чорнобиль протягом 31 дня з 01.12.1987 по 31.12.1987 року;
- копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році серії НОМЕР_1 (дублікат), виданого 03.03.2010 року на ім`я ОСОБА_1 замість посвідчення НОМЕР_3 (аркуші пенсійної справи 11-12,14,15).
З метою перевірки первинних документів щодо підтвердження факту роботи позивача в зоні відчуження УПФУ в м. Вінниці направило до ГУ ПФУ у Вінницькій області замовлення на проведення зустрічної перевірки №882/06-30/02-2/1 від 18.05.2017 року, на що отримало лист №2459/09-35/08 від 14.07.2017 року, з якого вбачається, що член ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області Комар Т.В. в усній розмові категорично відмовила в проведенні вищезазначеної перевірки, в зв`язку з тим, що вона можлива лише після особистого звернення заявника до Голови комісії щодо отримання архівної довідки з необхідними даними (аркуш пенсійної справи 24).
Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці протоколом №5656 від 27.07.2017 року було відмовлено в призначенні пенсії, про що позивача повідомлено листом за №1542/06-32-3/02-2 від 27.07.2017 року. Відмова ґрунтувалась на тому, що основним документом, який визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження є довідка форми 122, яка видається лише на підставі первинних документів тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії. В проведенні зустрічної перевірки в УМВС Вінницької ОДА первинних документів УПФУ у м. Вінниця було відмовлено, документи, які б підтверджували факт роботи ОСОБА_1 в зоні відчуження в 1987 році не менше 14 календарних днів відсутні, підстав для призначення пенсії немає (а.с.7).
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №3284-12) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Статтею 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тобто громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.
Згідно із ст. 10 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсія призначається зі зниженням пенсійного віку на 10 років, у 1987 році від 10 до 14 календарних днів на 8 років.
Окрім того, за змістом частини 2 статті 14 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорія 2 особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, у 1987 році від 10 до 14 календарних днів на 8 років.
Документами, які підтверджують факт перебування осіб на території зони відчуження можуть слугувати довідки з місця роботи із зазначенням населених пунктів чи зон небезпеки та днів виїзду до зони відчуження, довідки про нараховану за період роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС заробітну плату за основним місцем роботи із зазначенням показниками кратності оплати праці, відомості (особові рахунки) на виплату заробітної плати, посвідчення про відрядження в зону відчуження, табелі обліку робочого часу в зоні відчуження, маршрутні листи з відміткою про в`їзд в населені пункти зони відчуження тощо.
При цьому, довідки про перебування особи в зонах відчуження обов`язково повинні містити підставу видачі та посилання на первинні документи, якими підтверджується даний факт.
Відповідно до п. 2.1 Постанови правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005 року до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Водночас, у разі неможливості подання довідки №122 внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: первинні документи, що підтверджують періоди перебування в зоні відчуження: довідки про періоди роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати; особи, що були призвані на військові збори, можуть підтвердити виконання робіт в зоні довідками військових частин про виконання робіт в зоні, архівними документами Міністерства оборони.
Відповідно до довідки №2336/12/01-2016, виданої 12.08.2016 року Управлінням МВС України у Вінницькій області позивач в період з 01.12.1987 року по 31.12.1987 року (31 день) виконував службові обов`язки з ліквідації наслідків ЧАЕС в м. Чорнобиль (підстава: «Предложение-список сотрудников УВД Винницкого облисполкома для выплаты кратних окладов денежного содержавния и единовременного пособия в связи с выполнением заданий по ликвидации последствий аварии на Чорнобыльской АЭС» від 18 серпня 1986 року за підписом начальника УВС Київської обласної держадміністрації генерал-майора міліції ОСОБА_2 , порядковий номер в списку 146, Перелік населених пунктів і виробничих об`єктів, де оплата здійснюється відповідно до зон небезпеки у підвищених розмірах залежно від рівня радіації згідно Рішення Урядової комісії від 07.08.1986 року №87) (а.с.8). Таким чином, вказана довідка, хоча й викладена не у формі №122, однак містить підтвердження факту перебування позивача у зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС протягом 31 дня, а також посилання на підставу його направлення в зону.
Аналогічний висновок відображено в чисельних рішеннях Вищого адміністративного суду України, зокрема, в ухвалах про відмову у відкритті касаційного провадження у справах №287/13/17-а, №352/421/17 відповідно 08.06.2017 та 25.10.2017; в рішеннях Вінницького апеляційного адміністративного суду, зокрема, під головуванням судді-доповідача Залімського І.Г. (ухвала від 23.05.2017 року, справа №127/3495/17), під головуванням Сторчака В. Ю. (ухвала від 14.09.2017 року, справа №128/1122/17) .
Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 03.03.2010 року, позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Загальний трудовий стаж позивача складає 17 років 11 місяців 16 днів, підтвердженням чого є протокол УПФУ у м. Вінниця №5656 від 27.07.2017 року (а.с.7).
Відповідно до позиції, висловленої Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 03.10.2017 року (справа №465/1832/17) єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи», довідки про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є лише підставою для визнання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
У зв`язку із зазначеним суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що він перебував в зоні відчуження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а відтак наявність у нього права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку.
За таких обставин позивач має право на отримання пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку у розмірі, який співвідноситься із фактичною кількістю днів участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Згідно п.1 ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Враховуючи, що моментом виникнення права на пенсію є досягнення особою пенсійного віку (день народження) та те, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг пенсійного (зменшеного) віку 08.05.2017 року (52 роки), він набув права на пенсію, згідно ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 09.05.2017 року, тому позов підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19,46,95 Конституції України, ст.ст. Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст.ст.2, 5, 6, 8, 9, 77, 139,242 - 246 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про визнання неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці та зобов`язання призначити та виплачувати пенсію задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ) про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІДН НОМЕР_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ) призначити та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІДН НОМЕР_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , з 09.05.2017 року пенсію згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 23 січня 2018 року.
Суддя: