Справа № 804/6655/17
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

27 листопада 2017 р. Справа № 804/6655/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
при секретарі Воробйовій П.В.,
представника позивача Ліфлянчика С.І.
представника відповідача Смольнякової А.І.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
13.06.2017 р. Дніпропетровською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості № UA110010/2017/600013/1 від 13.06.2017 р.
Позивач вважає зазначене вище рішення про коригування митної вартості № UA110010/2017/600013/1 від 13.06.2017 р. протиправним та таким, що підлягає скасуванню, та в підтвердження обгрунтуваннь даного адміністративного позову зазначає наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропромрегіон" задекларувало наступний товар, а саме: вироби з чорних металів з різьбою, болти , - вартість яких складала 17 555,98 дол. США, що на момент декларування було еквівалентно 458 645,82 грн.; вироби з чорних металів без різьби, вартість яких складала 1 646,83 дол. США, що на момент декларування було еквівалентно 43 022,98 грн.; гайки шестигранні з чорних металів, вартість яких складала 4 854,16 дол. США, що на момент декларування було еквівалентно 126 813,66 грн.
З урахуванням зазначеного вище, позивач зазначає, що митна вартість товарів базувалась на документально підтверджених відомостях.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 р. провадження по справі було відкрито та справа призначена до судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та, з урахуванням пояснень, наданих у судовому засіданні, просив суд задовольнити позов повністю за викладених у ньому підстав.
Представник відповідача в судове засідання з`явився, щодо задоволення адміністративного позову заперечував, обґрунтовуючи свою позицію запереченнями на адміністративний позов від 01.11.2017 року, в яких зазначив наступне.
Декларант Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропромрегіон" подав до митного поста «Дніпролзержинськ» Дніпропетровської митниці ДФС митну декларацію №UA110010/2017/004613 з метою митного оформлення товарів, а саме: товар №1 «болти сталеві DIN931 без гайки з шестигранною голівкою»; товар №2 «шайба пружиниста сталева»; товар №3 «гайка шестигранника».
За результатами формато-логічного контролю автоматизованою системою аналізу ризиків за ЕМД від 12.06.2017 р. № UA110010/2017/004613, було згенеровано обов'язкові форми контролю 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів. Коментарем до зазначених обов'язкових форм контролю визначено "необхідно перевірити достовірність декларування транспортних витрат (фрахт контейнерів). Згідно наявної інформації, факт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько від 1800 до 2200 USD. Перевірити документи, що підтверджують транспортні витрати. Витребувати документи, що підтверджують митну вартість та її складові, відомості про які зазначені у гр.44 МД (якщо такі не були подані митниці), їх скан-копії з ЕЦП декларанта прикріпити до МД. По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: 1,2,3). Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України».
Посадовою особою Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби, відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
В поданих запереченнях зазначено, що за результатами такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містить повних відомостей щодо складових митної вартості.
При цьому, декларант листом від 13.06.2017 р. №138 проінформував митницю про неможливість надання у 10-денний строк будь-яких додаткових документів.
Рівень заявленої декларантом митної вартості товару №1-1,04 дол.США/кг, товар №2 - 1,21 дол.США/кг, товар №3 -1,21 дол/кг.
Відповідач зазначає, що в інформаційних ресурсах митниці наявна інформація щодо вартості подібних товарів інших подібних виробників, торгівельних марок, які вирізняються від оцінюваних за якісними, вагонними характеристиками, діаметром, що унеможливлює їх розгляд як ідентичних/подібних товарів.
Відсутність інформації про митне оформлення за ціною угоди товарів, інших/подібних оцінюваним відповідно до ст.ст.59,60 МК України, унеможливила застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів.
Враховуючи якісні характеристики товару, країну виробництва, комерційні умови поставки, сферу застосування товару, сировину виготовлення, вагові обсяги, розмірі товару, контракт з виробником, заявлену митну вартість товарів скориговано, а саме: товар №1 до рівня 1,31 дол/кг за ЕМД UA807170/2017/310208 від 03.05.2017 р.; товар №2 до рівня 1,38 дол/кг за ЕМД UA125230/2017/751559 від 03.03.2017 р.; товар №3 до рівня 1,32 дол/кг за ЕМД UA500030/2017/006873 від 21.05.2017 р.
13.06.2017 р. Дніпропетровською митницею ДФС прийнято рішення від 13.06.2017 р. за № UA110010/2017/600013/1 про коригування митної вартості.
З урахуванням зазначеного вище, відповідач зазначає, що зазначене вище рішення від 13.06.2017 р. за № UA110010/2017/600013/1 про коригування митної вартості товарів прийнято правомірно, з урахуванням вимог чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, суд встановив наступне.
12.06.2017 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропромрегіон" було подано до митного поста «Дніпродзержинськ» Дніпропетровської митниці ДФС митну декларацію №UA110010/2017/004613 з метою митного оформлення товарів, а саме: товар №1 «болти сталеві DIN931 без гайки з шестигранною голівкою»; товар №2 «шайба пружиниста сталева»; товар №3 «гайка шестигранна».
Митна вартість товарів заявлена Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропромрегіон" шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ -1 за ціною договору, у відповідності до норм ст.58 МК України на рівні, а саме: №1 «болти сталеві DIN931 без гайки з шестигранною голівкою» - 1,04 дол.США/кг; товар №2 «шайба пружиниста сталева» - 1,21 дол.США/кг; товар №3 «гайка шестигранна» - 1,21 дол.США/кг.
Під час судового розгляду справи судом встановлено, що Дніпропетровською митницею ДФС було здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості в результаті якого встановлено, що документи надані в підтвердження числового значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості містить розбіжності, та не містить повних відомостей щодо складових митної вартості.
Суд зазначає, що з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС було зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропромрегіон" протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності), а саме: інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-лист) виробника товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умови поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалось страхування, страхові документи, а також документ, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якість та вартість характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, та інші документи в підтвердження заявленої митної вартості товару.
Так, листом від 13.06.2017 р. за №138 Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропромрегіон" було проінформовано митницю про неможливість надання у 10-денний строк будь-які додаткові документи.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Дніпропетровською митницею ДФС було скориговано митну вартість товарів Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропромрегіон", враховуючи якісні характеристики товару, країну виробництва, комерційні умови поставки, сферу застосування товару, сировину виготовлення, вагові обсяги, розміри товару, контракт з виробником, заявлену митну вартість товарів скориговано: товар №1 до рівня 1,31 дол/кг за ЕМД UA807170/2017/310208 від 03.05.2017р.; товар №2 до рівня 1,38 дол/кг за ЕМД UA125230/2017/751559 від 30.03.2017 р.; товар №3 до рівня 1,32 дол/кг за ЕМД UA500030/2017/006873 від 21.05.2017 р.
Правовідносини сторін, пов'язані із справлянням митних платежів, встановлення порядку і умов переміщення товарів через митний кордон України, їх митним оформленням і митним контролем, застосуванням механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; веденням митної статистики; обміном митної інформації; веденням Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності; здійсненням відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України; запобігання та протидією контрабанді; боротьбою з порушеннями митних правил; організацією і забезпеченням діяльності органів доходів і зборів та іншими заходами, спрямованими на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу та регулюються нормами Конституції України, Митного кодексу України; Податкового кодексу України, тощо.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до Угоди про застосування статті VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності ( статті 17 та додаток Ш, параграф 6 Угоди).
За нормами п.2 ст.52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
У відповідності до вимог ч.2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок -проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати ( за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до положень ч.6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлені неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або за відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як встановлено судом в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, у поданих позивачем документах до митного оформлення товару містилися розбіжності, які зумовили витребування з боку відповідача додаткових документів, відповідно п. 3 ст. 53 МКУ, з огляду на те, що документи не містили всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, числових значень складових митної вартості товарів.
Про зазначені розбіжності митний орган повідомив позивача та направив повідомлення про необхідність подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості за обраним позивачем методом відповідно до вимог п.2, п.3 ст.53 Митного кодексу України.
В обґрунтування заявленої ціни позивачем до митного органу був наданий висновок експерта Савостьянова А.В. від 15.02.2017 р. №20-37-02-2017, що нібито підтверджує, що вартість товарів позивача не була заниженою, а навіть була вищою ніж зазначена у висновку.
Проте, наданий до митного органу висновок експерта Савостьянова А.В. від 15.02.2017 р. №20-37-02-2017 щодо ринкової вартості товарів, не дає можливості визначення митної вартості товару, оскільки досліджується та оцінюється в сукупності з іншими документами, наданими в обґрунтування обраного позивачем методу визначення митної вартості та не може вважатися беззаперечним та переконливим доказом щодо спрямованості виключно доказової бази, наданої позивачем при обранні методу визначення ціни "за ціною контракту".
Зважаючи на встановлені митним органом розбіжності у поданих документах до митного оформлення та не спростовані позивачем у ході судового розгляду справи, судом встановлено, що саме вищевказані розбіжності і призвели до неможливості здійснення митним органом числового значення митної вартості та неможливості визначення митної вартості товару за ціною договору, у відповідності до вимог ч.2 ст. 58 Митного кодексу України.
Відповідно до п.4 ст. 57 Митного кодексу України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.
Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, митним органом проведено консультацію з декларантом позивача з приводу надання відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, проте, декларант позивача відмовився надавати будь-які додаткові документи щодо підтвердження митної вартості товару, крім наведених вище, мотивуючи свою позицію неможливістю надання у 10-ти денний строк будь-яких додаткових документів.
Згідно ч.2 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Отже, з урахуванням того, що позивачем були подані неповні/недостовірні відомості про митну вартість товарів та використані декларантом відомості про митну вартість товарів не підтверджені документально, не визначені кількісні і достовірні показники, які піддаються обчисленню, митниця не мала можливості для застосування методу визначення митної вартості товару за ціною договору - ( ст.58 Митного кодексу України).
Згідно п.3 ст.58 Митного кодексу України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.
Так, митницею було застосовано послідовність переходу від одного методу до наступного методу визначення митної вартості.
При цьому, згідно ст. 33 Митного кодексу України митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені у інформаційних системах та складаються з відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів та інших документів.
Метод визначення митної вартості товарів, передбачений ст.ст. 59, 60 Митного кодексу України щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту, який збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього - неможливо було застосувати у зв'язку з відсутністю інформації у митного органу щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості.
Застосувати методи, передбачені ст.ст.61-63 Митного кодексу України - методи визначення митної вартості на основі віднімання або додавання - також було неможливо у зв'язку з тим, що відсутні були документально підтверджені дані, які підлягають обчисленню.
У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст.58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів, визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
Митна вартість, визначена згідно з положеннями ст.64 Митного кодексу України повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Так, митним органом було скориговано митну вартість, а саме: товару №1 - до рівня 1,31 дол/кг за ЕМД UA807170/2017/310208 від 03.05.2017 р.; товар №2 - до рівня 1,38 дол/кг за ЕМД UA125230/2017/751559 від 30.03.2017 р.; товар №3 - до рівня 1,32 дол/кг за ЕМД UA500030/2017/006873 від 21.05.2017 р., на підставі наявних у митниці відомостей із застосуванням методу 2 (ґ).
З метою перевірки правомірності рішення митного органу про визначення митної вартості, у тому числі і як такого, що прийнято на підставі та в межах повноважень, наданих законодавством, судом зверталась увага на наступні обставини даної справи: чи базується митна вартість товарів і подані декларантом відомості про її визначення з урахуванням методу визначення митної вартості, самостійно обраного декларантом, на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; наявність яких обставин зумовлено витребування митним органом додаткових документів у декларанта; чи скористався декларант правом на доведення у передбачений законодавством строк митному органові правильності визначення ним митної вартості товарів саме за методом, що самостійно обрано декларантом; чим обгрунтовано митним органом неможливість застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів.
В контексті наведеного судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
При цьому, суд зазначає, що в підтвердження заявленої митної вартості декларантом було надано платіжне доручення від 12.05.2017 р. №775, адреса Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропромрегіон» вказана у контракті та товаросупровідних документах - Дніпропетровська обл., м.Кам'янське (Дніпродзержинськ), вул.Запорізька, б.5 кв.2) не співпадає з адресою, вказаною у платіжному дорученні від 12.05.2017 р. №775 є: (Дніпропетровська обл., м.Дніпродзержинськ, вул.Арсенічева, б.111 кв.76.
Оплата за товар здійснена 12.05.2017 р., що підтверджується платіжним дорученням від 12.05.2017 р. №775, тобто вже після виходу товару із порту - відвантаження Шанхай, Китай, згідно дати коносаменту - 07.05.2017 р.), що не є 100 % передплатою. При цьому, сума вказана у зовнішньоекономічному контракті, не співпадає з сумою, сплаченою за платіжним дорученням.
До митного оформлення, в якості підтверджуючого документа, на підставі якого здійснювалось міжнародне перевезення вантажу позивачем надано договір-доручення №31/8 від 2015р. на надання транспортно-експедиційних послуг, укладений Товариством з обмеженою відповідальністю з Товариством з обмеженою відповідальністю «Чайніз Бразерс». Морське перевезення здійснено морською лінією MRF InternetionalForwarding, однак, в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження наявності договірних відносин Товариства з обмеженою відповідальністю «Чайніз Бразерс» з перевізником оцінюваного товару.
При цьому, суд зазначає, що позивачем до Дніпропетровської митниці ДФС не було надано документів, які б роз'яснили останньому розбіжності, виявлені митним органом при обчисленні митної вартості товарів, Товариством з обмеженою відповідальністю «Чайніз Бразерс»
З наведеного вище випливає і висновок суду щодо недоведення з боку декларанта у передбачений законом строк митному органові правильності визначення ним митної вартості товарів саме за методом, що самостійно обрано декларантом. При цьому, суд зауважує, що права на доведення визначеної декларантом митної вартості товарів за «основним методом, тобто за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються» у передбачений чиним митним законодавством строк позивач позбавлений не був, що підтверджується відповідними доказами, які містяться в матеріалах справи.
Відтак, встановлені судом обставини у справі щодо недостатнього підтвердження з боку позивача митної вартості відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості на підставі п.1 ч.1 ст.57 МК України спростовують доводи позивача щодо повноти відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та дозволяють суду критично поставитись до тверджень позивача щодо відсутності у останнього обов'язку щодо подання визначених митним органом документів, які б підтверджували врахування усіх складових у заявленій декларантом митній вартості товару.
Щодо обгрунтування митним органом неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості імпортованих товарів, що з урахуванням обставин, описаних вище, зауважує про підтвердження з боку відповідача належними та допустимими доказами в розумінні ст.70 КАС України послідовного та аргументованого переходу до обраного Дніпропетровською митницею методу визначення митної вартості, відповідно до якого митну вартість було скориговано, а саме: товару №1 - до рівня 1,31 дол/кг за ЕМД UA807170/2017/310208 від 03.05.2017 р.; товар №2 - до рівня 1,38 дол/кг за ЕМД UA125230/2017/751559 від 30.03.2017 р.; товар №3 - до рівня 1,32 дол/кг за ЕМД UA500030/2017/006873 від 21.05.2017 р., на підставі наявних у митниці відомостей із застосуванням методу 2 (ґ).
У зв'язку з наведеним вище та з урахуванням подання з боку позивача неповних відомостей про митну вартість товару, відповідно до обраного методу визначення митної вартості суд приходить до висновку, що митницею було правомірно скориговано митну вартість товару шляхом прийняття відповідного рішення на підставі ст.55 Митного кодексу України від 13.06.2017 р., яке міститься в матеріалах справи.
Відповідно до ст.55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування митної вартості товарів має містити наявну у митного органу інформацію щодо умов, що могли вплинути на ціну товару та призвели до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості.
Зі змісту рішення про коригування митної вартості від 13.06.2017 року № UA110010/2017/600013/1 видно, що воно містить дані щодо неможливості визначення митної вартості за ціною договору, вимоги про надання додаткових документів, проведення консультацій, отримання та перевірку додаткових документів, процедури консультацій митної вартості, послідовності застосування методів визначення митної вартості, суми та підстави коригування.
Відповідно до вимог ст. 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом умов, визначених цим Кодексом.
Згідно ст. 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюються картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.
Частина 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Водночас, і частина 1 статті 71 КАС України покладає обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача.
Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено доказами, наявними в матеріалах справи, позивачем, всупереч ч.1 ст.71 КАС України не було доведено протиправного характеру прийнятого митним органом оскаржуваного рішення, натомість, відповідачем, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України було повною мірою доведено подання з боку позивача неповних (суперечливих) даних для визначення митної вартості товарів відповідно до обраного позивачем методу визначення такої вартості «за ціною контракту», що мало наслідком винесення з боку відповідача оскаржуваного рішення.
За викладених обставин, перевіривши оспорюване рішення у відповідності до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що оспорювані рішення прийняті відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та Митним кодексом України з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень безпосередньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, а тому в адміністративного суду відсутні правові підстави для задоволення даного позову.
Щодо позовної вимоги про визнання декларації № UA110000/2017/004613 від 12.06.2017 р. суд зазначає, що остання задоволенню не підлягає оскільки, товари вже були випущенні у вільний обіг під гарантійні зобов'язання за митною декларацією від 13.06.2017 р. № UA110010/2017/004675.
Відтак, позивач у відповідності до норм МК України, має право вільно користуватись та/або розпоряджатися товаром, зазначеним безпосередньо у митній декларації.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Відповідно до платіжного доручення від 11.08.2017 р. №1536 за подання адміністративного позову позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1 940,00 (одна тисяча дев'ятсот сорок)грн. 00 коп., який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12,71,86, 94, 122, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 01 грудня 2017 року.

Суддя Є.О. Жукова