Справа № 641/4941/17
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 641/4941/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Калитки О. М.

суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача Лісовицької О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.12.2017, суддя Курганникова О.А., пров. Брянський, 5, м. Харків, Харківська, 61068, повний текст складено 12.12.17 по справі № 641/4941/17

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд зобов'язати головне управління пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 29.09.2016 року, у розмірі 70 % від грошового забезпечення, з урахуванням таких його видів: матеріальної (грошової) допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, премії за грудень 2015 року, індексації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.12.2017 року у справі № 641/4941/17 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії.

Зобов'язано Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 29.09.2016 р., у розмірі 70 % від грошового забезпечення, з урахуванням таких його видів: матеріальної (грошової) допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, 22 серпня 2016 року наказом начальника генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 370 було звільнено позивача з військової служби у відставку за станом здоров'я. з 29.09.2016 року йому призначено пенсію у розмірі 70 % від грошового забезпечення у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З наданої позивачем копії протоколу з пенсійної справи - встановлено, що при призначенні пенсії позивачу були враховані: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років, надбавка за роботу з таємними виробами та носіями, надбавка за виконання особливо-важливих завдань та премії.

З наданої позивачем довідки та інформації про всі види грошового забезпечення позивача вбачається, що позивач фактично отримував за останні 24 календарні місяці служби матеріальну (грошову) допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, щомісячну додаткову грошову винагороду, індексацію грошового забезпечення та одноразову грошову допомогу при звільненні.

20.06.2017 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило позивачу у призначенні йому пенсії на підставі інформації про всі види грошового забезпечення від 22.05.2017 року, посилаючись на те, що матеріальна (грошова) допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, щомісячна додаткова грошова винагорода, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні не входять до складу грошового забезпечення, на підставі яких нараховується пенсія.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині включення до грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія одноразової премії за грудень 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що вказані позовні вимоги не підтверджені та необґрунтовані.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (п. З цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток N 25 до постанови №1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений ст. 91 Закону №2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч. 1 ст. 101 цього Закону).

Умови, розмір і порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 року за №638/15329 (далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 п. 5 постанови №1294,).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 п. 5 постанови №1294, підпункти 33.1, 33.3 п. 33 розд. XXXIII Інструкції).

Отже допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Верховний Суд України в постанові від 25.11.2014 року у справі №21-322а14 вказав, що за змістом положень пункту 24 Порядку органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною третьою статті 43 зазначеного Закону встановлено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІУ до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 20.10.2015 року (справа №21-2942а15).

При цьому, колегія суддів зазначає, що платниками єдиного внеску відповідно до абзацу сьомого п. 1 частини першої ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу.

Згідно з абзацом другим п. 1 частини першої ст. 7 та частиною шостою ст. 8 цього Закону для зазначених платників єдиний внесок нараховується на суми грошового забезпечення у розмірі 34,7%. Єдиний внесок з військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу утримується в розмірі 2,6% грошового забезпечення (частина десята ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Відповідно до ст. 9 Закону України від 20.12.91 р. № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення включаються: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Перелік додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу наведено в додатках 25 - 28 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». При цьому суми одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби не віднесено до зазначеного переліку.

Крім того, згідно з п. 2 розділу I Переліку № 1170 одноразова допомога військовослужбовцям при звільненні з військової служби належить до виплат, на які не нараховується єдиний внесок.

Враховуючи викладене, на суми виплат вихідної допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу єдиний внесок не нараховується, а тому підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.12.2017 року у справі № 641/4941/17 відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.12.2017 по справі № 641/4941/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) В.О. Бондар З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 24.01.2018.