Справа № 337/4559/17
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/337/11/2018
Справа № 337/4559/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Коваленко В.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 1-ї роти 2-го батальйону сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому вказав, що 14.10.2017 року інспектором Пузіковим О.П. було винесено постанову серія ЕАА№ 185772 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн., так як він керуючи транспортним засобом, нібито здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів. Вважає постанову незаконною та такою що підлягає скасуванню так як відповідач ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі, також позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст. 278, 279 КУпАП. Просить визнати протиправними дії інспектора Пузікова О.П. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 14.10.2017 року за адресою вул. Сергія Тюленіна м. Запоріжжя; скасувати постанову ЕАА№ 185772 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Ухвалою від 07.12.2017 року було відкрито провадження по справі, та призначено до розгляду на 04.01.2018 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року (№2147-У111), яким затверджено нові редакції процесуальних кодексів, в т. ч. Кодексу адміністративного судочинства України, згідно п. 10 Розділу VII Перехідних положень якого справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою від 04.01.2018 року, продовжено розгляд адміністративного позову в порядку спрощеного позовного провадження, та призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.01.2018 року.

Копія ухвали отримана сторонами, від відповідача відзив на позов, заява із запереченнями проти розгляду справи в спрощеному порядку, а також клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у встановлені строку не надійшли.

До суду сторони не зявились.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим і тим, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 14.10.2017 року о 19-30 за адресою м. Запоріжжя, вул. Сергія Тюленіна 43А, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ЗАЗ 1102, номерний знак В2272ОК, здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів позначеній дорожнім знаком 5.8 чим порушив п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі. Позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. за ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідно до ч.1,2 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015року №5-рп/15 зазначено, що положення ч.1 ст.276 Кодексу, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином, словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу, в даному випадку м. Запоріжжя.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що дії суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи та відповідно підлягають оскарженню, якщо відповідні дії не повинні вчинятись таким суб'єктом щодо цієї особи, виходячи з наданої йому компетенції.

П.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. про порушення правил дорожнього руху, ст.122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача, як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, за ст.122 КУпАП, без складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, на місці вчинення правопорушення.

При цьому, вчинення інспектором патрульної поліції законодавчо визначених дій має наслідком прийняття відповідного рішення суб'єкта владних повноважень - постанови у справі про адміністративне правопорушення. Самі по собі дії щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення не можуть бути оскаржені та визнані протиправними.

Разом з тим, жодних доводів щодо відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, за яке на нього накладено адміністративне стягнення, останній в позовній заяві не зазначив та не обґрунтував, тобто факт вчинення ним адміністративного правопорушення фактично не заперечується, що в сукупності з усіма встановленими судом обставинами виключає протиправність винесеної відповідачем постанови.

Належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації його процесуальних прав, які також могли потягти незаконність винесеної постанови, позивачем також не надано і судом не встановлено.

Суд вважає, що постанова про накладання на позивача адміністративного стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП винесена відповідачем відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, у звязку з чим підстав вважати її протиправною і такою, що підлягає скасуванню, немає.

Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. 268, 276, 279, 283 КУпАП, ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 1-ї роти 2-го батальйону сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: