Справа № 717/1199/17
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 717/1199/17

Головуючий у 1-й інстанції: Туржанський В.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

18 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Кельменецького районного суду Чернівецької області від 03 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти управління патрульної поліції у м.Чернівці Аксинті Соріна Ауреловича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора батальйону управління патрульної поліції в місті Аксинті Соріна Ауреловича, у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії БР № 739948 від 09.09.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 122. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити.

Постановою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 03.11.2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправною постанову інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Аксинті Соріна Ауреловича серії БР №739948 від 09 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 та ч.1 ст. 122 КУпАП - скасувано за відсутністю події та складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 та ч.2 ст. 122 КУпАП направлено на новий розгляд до Управління патрульної поліції в м. Чернівці.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, апелянт, управління патрульної поліції в м. Чернівці подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017 року визнано обовязковою явку представника Управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - сксувати, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, постановою інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в м. Чернівці Аксинті Соріна Ауреловича серії БР №739948 від 09 вересня 2017 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 та ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді 340 гривень штрафу.

Із вказаної постанови вбачається, що позивач 09 вересня 2017 року, о 09 годині 35 хвилин, в м. Чернівці на перехресті вулиці Сторожинецька здійснив зупинку ближче ніж 10 метрів до перехрестя, чим порушив пункт 15.9 Правил дорожнього руху України , здійснив зупинку таким чином, що до протилежного краю проїзної частини відстань склала менше ніж 3 метри, чим порушив пункт 15.9 «д».

Окрім того, при огляді транспортного засобу було виявлено на вітровому склі значні тріщини більше чим 5см, чим порушив пункт 31.1 та ДСТУ 3649/2010 п.6.8.5.

Позивач не погодився із вказаною постановою та оскаржив її до суду.

Задовольняючи позов частково та направляючи справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції в м. Чернівці, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів, які підтверджують місце розташування та розмір тріщини на вітровому склі автомобіля, яким керував ОСОБА_2, але в діях позивача наявний склад правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, а саме зупинка ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII та пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 15.1 ПДР передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до п. 15.9. д Правил дорожнього руху України зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Частина 1 статті 122 КУпАП України передбачає адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів установлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до пункту 31.4.7 "в" забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у випадку встановлення на скло додаткових предметів або нанесення покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП вказано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із оскаржуваної постанови інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в м. Чернівці Аксинті С.А. серії БР №739948 від 09 вересня 2017 року вбачається, що позивач здійснив зупинку ближче ніж 10 метрів до перехрестя, чим порушив пункт 15.9 ПДР та при огляді транспортного засобу було виявлено на вітровому склі значні тріщини більше чим 5 см, чим порушив пункт 31.1 та ДСТУ 3649/2010 п.6.8.5.

Проте, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують місце розташування тріщини на вітровому склі автомобіля, яким керував ОСОБА_2, а з відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції, наданого управлінням патрульної поліції м. Чернівці взагалі даного правопорушення не встановлено.

Тому, колегія суддів дійшла висновку, що апелянтом не доведено правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.1 ст.121 КУпАП та доказів на підтвердження місця розташування тріщини на вітровому склі автомобіля позивача.

Окрім того, доводи апелянта, що позивач керуючи автомобілем «Фольксваген Транспортер» номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку таким чином, що до протилежного краю проїзної частини відстань склала менше ніж 3 метри, колегія суддів оцінює критично, оскільки з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, не вбачається, що поліцейським була виміряна відстань між протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, а з об'єктивної точки зору дану відстань встановити неможливо.

Враховуючи вищезазначене та дослідивши наявні у справі докази, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не надано належних доказів, які підтверджують правомірність винесеної постанови та, які б підтверджували факт вчинених позивачем правопорушень.

Щодо висновку суду першої інстанції про направлення на новий розгляд до управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 та ч.1 ст.122 КУпАП, колегія суддів дійшла висновку, що на момент прийняття постанови Кельменецького районного суду Чернівецької області від 03 листопада 2017 року до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про направлення справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити частково.

Постанову Кельменецького районного суду Чернівецької області від 03 листопада 2017 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний озов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Аксинті Соріна Ауреловича серії БР №739948 від 09 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 та ч.1 ст. 122 КУпАП

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст.272, 325 КАС УКраїни та відповідно до частини 3 статті 272 КАС України не може бути оскаржена.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Загороднюк А.Г.