Справа № 539/2348/17
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 539/2348/17
Харківський апеляційний адміністративний суд
у складі колегії:
головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (м. Лубни, Полтавська область) (суддя - Гудков С.В.) від 20.11.2017 (повний текст складено 20.11.2017) по справі № 539/2348/17

за позовом ОСОБА_1

до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про відмову в перерахунку та виплаті пенсії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив суд:

- скасувати рішення відповідача № 279 від 21.07.2017, яким відмовлено позивачу в перерахунку пенсії згідно заяви від 31.05.2017 та довідки про заробітну плату виданої ПАТ «Лубенська РМС» від 31.05.2017 № 8, як незаконне;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату перерахованої пенсії відповідно до довідки № 8 від 31.05.2017 із заробітної плати 1579,62 крб. за період робота по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.07.1986 по 31.07.1986, виданої ПАТ «Лубенська РМС», починаючи з 31.05.2017, з урахуванням сплаченого.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.11.2017 позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 279 від 21.07.2017 року, яким ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії згідно заяви від 31.05.2017 року та довідки про заробітну плату виданої Приватним акціонерним товариством "Лубенська РМС" від 31.05.2017 року № 8.

Зобов`язано Лубенське об`єднане Управління ПФУ Полтавської області перерахувати та сплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки № 8 від 31.05.2017 року із суми 1579,62 крб. за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.07.1986 року по 31.07.1986 року, виданої Приватним акціонерним товариством "Лубенська РМС" починаючи з 31.05.2017 року з урахуванням сплаченого.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 2.10 розділу 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення/перерахунку пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від07.07.2014 № 13-1, що призвело до неправильного вирішення справи, відповідач просить постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.11.2017 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує, що надана ОСОБА_1 довідка про заробітну плату від 31.05.2017 № 8 ПАТ «Лубенська рибоводно-меліоративна станція» за період виконання робіт в зоні відчуження за липень 1986 року видана безпідставно та розрахована з порушенням норм законодавства, у зв`язку з чим позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії. Зазначає, що підприємством невірно визначено показник кратності. Середня кратність застосовується, якщо на протязі одного дня виконувалася робота в різних зонах небезпеки, і визначається шляхом ділення годино-кратності по зонах небезпеки на тривалість роботи в зоні відчуження. А архівна довідка позивача містить конкретну інформацію про кількість днів роботи по зонах небезпеки. Крім того, з посиланням на пп. 3 п. 3 Порядку № 1210 відповідач вказує, що пенсія позивачу повинна обчислюватися виходячи із заробітної плати за липень - серпень 1986 року. Підприємство ж розрахувало заробітну плату тільки за липень 1986 року. Також відповідач зазначає, що обчислення заробітку ОСОБА_1 проведено на підставі різних законодавчих актів, що застосовувалися в різні періоди для обчислення заробітку за роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та які не можуть застосовуватися одночасно, тому для обчислення заробітку із годинної тарифної ставки, підвищеної на 100 відсотків, як це проведено підприємством, підстави відсутні.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Сторони про дату, час і місце слухання справи в розумінні вимог КАС України повідомлені належним чином, до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

23.01.2018 на електронну адресу Харківського апеляційного адміністративного суду від імені позивача надійшло клопотання про визначення іншої дати судового засідання по справі № 539/2348/17, яка призначена до розгляду на 23.01.2018, у зв`язку із захворюванням. Відправником у вказаному клопотанні значиться представник позивача - Лисенко А.Ф.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 313 КАС України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

У відповідності до п. 3 ч. 3, ч. 10 ст. 44 КАС України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Слід зазначити, що вказане клопотання не скріплене ані цифровим підписом ані власноручним підписом позивача або його представника.

Також у поданому клопотанні не вказано, у зв`язку із захворюванням позивача або його представника відповідне клопотання подається до суду та які докази на підтвердження поважності повідомлених причин неприбуття в судове засідання 23.01.2018 будуть надані у разі визначення судом іншої дати судового засідання.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, має ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково, отримує пенсію по інвалідності через Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (а.с.7-9).

Позивач ОСОБА_1 працював на Лубенській РМС (в даний час Приватне акціонерне товариство "Лубенська РМС"), та був відряджений на проведення робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08.06.1986 по 02.09.1986 року. Після виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС знову повернувся до попереднього місця роботи 03.09.1986 року.

Згідно довідки в/ч 61610 №112 від 26.11.2012 року, ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.09.1986 року по 03.09.1986 року. (а.с.13).

Згідно копії архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України по архівних документах військової частини № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 01.06.1986 року по 03.09.1986 року. (а.с.12).

Після виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 повернувся до попереднього місця роботи, де після повернення йому і було нараховано та виплачено заробітну плату (грошове забезпечення) за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_1 отримавши захворювання під час виконання обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, отримав 2 групу інвалідності по захворюванню, пов`язаному з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримує пенсію через Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області.

Згідно з довідкою, виданою ПАТ "Лубенська РМС" № 8 від 31.05.2017 року, підприємством перераховано заробітну плату ОСОБА_1 за роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період із 01.07.1986 року по 31.07.1986 року в сумі 1579,62 крб.

31.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою з приводу перерахунку та виплати йому пенсії згідно довідки ПАТ "Лубенська РМС", однак рішенням Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 279 від 21.07.2017 року ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно довідки підприємства було відмовлено (а.с.17-18).

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що розрахунок заробітної плати (грошового забезпечення) позивача проводився на підставі постанови Ради Міністрів УРСР 10 червня 1986 року № 207-7 та постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210, тобто, здійснений перерахунок ПАТ "Лубенська РМС" відповідає зазначеним нормативно-правовим актам.

За таких обставин, суд першої інстанції, на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України, дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 279 від 21.07.2017 року щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії відповідно до довідки ПАТ "Лубенська РМС" № 8 від 31.05.2017 року.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

З 01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі по тексту - Порядок № 1210), якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно пп. 3 п. 3 Порядку № 1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

Пунктом 7 Порядку № 1210 встановлено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Після аварії на ЧАЕС 26.04.1986 Уряд колишнього СРСР та Української РСР ухвалили рішення із грифом «таємно» щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа «таємно» та для «службового користування» стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати не були враховані вимоги нормативних матеріалів: розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 № 964; постанова РМ СРСР від 07.05.1986 № 524-156; розпорядження РМ СРСР від 23.05.1986 № 1031; постанова РМ СРСР від 05.06.1986 № 655-195; постанова РМ УРСР від 10.06.1986 № 207-7 та ін.

У вищеназваних нормативно-правових актах йдеться про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС дія яких поширюється як на військовослужбовців та військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Так, відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Пунктом 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100 %.

Частиною 4 статті 15 Закону № 796-ХІІ встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Отже, розмір призначеної за Законом № 796-ХІІ пенсії, обчислюється виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, який зазначається у довідках, виданих підприємствами, установами та організаціями на яких працювали особи, що мають право на таку пенсію.

З огляду на зазначені норми, колегія суддів вказує на те, що підставою для перерахунку пенсії є довідка, видана підприємством, де працювала особа, яка була призвана на військові збори, а підставою проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи про нараховану та виплачену заробітну плату, про тривалість робочого дня та місця виконання роботи або довідки архіву Міністерства оборони України, які мають підтверджувати час, місце, тривалість робочого дня та довідки підприємств, установ, організацій - про заробітну плату.

Перерахунок пенсії не може проводитись на припущеннях чи даних, які не відповідають первинним бухгалтерським документам.

Згідно архівної довідки від 29.12.2008 року № 39346, виданої галузевим Державним архівом Міністерства оборони України позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 01.06.1986 р. по 03.09.1986 р. Виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС:

- за червень місяць 1986 року - 3 зона - 18 днів, 2 зона - 5 днів;

- за липень місяць 1986 року - особлива зона - 3 дні, 2 зона - 12 днів, зона (номер зони не зазначений) - 16 днів;

- за серпень і вересень місяці 1986 року - 0 зона - 32 дні.

Згідно цієї довідки та на підставі особових рахунків за 1986 рік позивачу була видана довідка від 08.02.2013 № 7, згідно якої він і отримує пенсію в даний час. В довідці врахована кратність, оплата за вихідні та збережений середній заробіток за основним місцем роботи.

Згідно з довідкою, виданою ПАТ "Лубенська РМС" № 8 від 31.05.2017 року, підприємством перераховано заробітну плату ОСОБА_1 за роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період із 01.07.1986 року по 31.07.1986 року в сумі 1579,62 крб., з урахуванням коефіцієнта 3,09 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210, виходячи з встановленого у зоні відчуження 6-годинного робочого дня та 6-денного (36-годинного) робочого тижня.

Проте, в довідці ВАТ "Лубенська РМС" № 8 від 31.05.2017 не зазначено, на підставі яких первинних документів (складених в період, із заробітку за який позивач просить перерахувати йому пенсію) зроблено розрахунок заробітної плати позивача.

Таким чином, в довідці про заробітну плату № 8 від 31.05.2017 року, виданій ВАТ "Лубенська РМС", безпідставно застосовано кратність до тарифної ставки, підвищеної на 100 відсотків, оскільки не підтверджена первинними документами підприємства щодо встановленого такого розміру премії у 1986 році за роботу в зоні ЧАЕС.

Отже позивачу було проведено умовний розрахунок заробітної плати, не підтверджений первинними документами, який позивач міг би отримувати при застосуванні нормативних актів 1986-1988 років, та видано відповідну довідку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що дані виданої позивачу довідки про заробітну плату за роботу з ліквідації аварії на ЧАЕС, не підтверджені первісними бухгалтерськими документами, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії позивачу відповідно до виданої ВАТ "Лубенська РМС" довідки про заробітну плату одержану особою за роботу в зоні відчуження № 8 від 31.05.2017.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення відповідача від 21.07.2017 року № 279 про відому в перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату № 8 від 31.05.201г року, виданій ВАТ "Лубенська РМС", є законним та обґрунтованим, прийнято в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у суду відсутні.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи допущені судом першої інстанції норм матеріального права, про які зазначено вище, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.11.2017р. по справі № 539/2348/17 задовольнити .

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.11.2017р. по справі № 539/2348/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про відмову в перерахунку пенсії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 30 днів з дня складення повного тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)С.В. Дюкарєва
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій Т.С. Перцова