Справа № 334/6902/17(2-а/334/528/17)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2018 рокусправа № 334/6902/17(2-а/334/528/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2017 р. (суддя Козлова Н.Ю.) в справі № 334/6902/17 за позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправним рішення від 12.10.2017 р. № 326/м-9 про відмову у включенні в розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 допомоги на оздоровлення; зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з 26.09.2017 р.; зобов'язання в подальшому здійснювати розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при зміні розміру грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, та прожиткового мінімуму, установленого для осіб, що втратили працездатність, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням отриманих сум.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2017 р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав неправильного застосування норм матеріального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує на відсутність правових підстав для здійснення перерахунку довічного утримання судді у відставці із включенням до складу грошового утримання судді суми матеріальної допомоги на оздоровлення, оскільки матеріальна допомога не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Крім того, задоволення позовних вимог в частині зобов'язання органу Пенсійного фонду здійснювати в подальшому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, на думку апелянта, є неправильним, оскільки у позивача відсутнє таке право на час розгляду справи.

До судового засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника відповідача.

Позивач в судовому засіданні просила в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивача 25.09.2017 р. відраховано зі штату Запорізького окружного адміністративного суду у зв'язку з поданням заяви у відставку на підставі наказу № 170-к від 25.09.2017 р. На підставі наказу Запорізького окружного адміністративного суду № 137-к від 03.08.2017 р. з 03.08.2017 р. позивачу встановлено щомісячну доплату за вислугу років за наявний стаж роботи більше 30 років у розмірі 70% посадового окладу.

Згідно з довідкою Запорізького окружного адміністративного суду № 22 від 25.09.2017 р. судівська винагорода для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 25.09.2017 р. склала 28533,33 грн., у тому числі оклад - 16000 грн.; доплата за вислугу років 70% - 11200 грн.; інші виплати, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання, - 1/12 допомоги на оздоровлення в розмірі 1333,33 грн.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при наданні щорічної оплачуваної відпустки ОСОБА_2 виплачувалася суддівська винагорода та допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу, на яку відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», нараховувався ЄСВ.

Рішенням Правобережного об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя від 12.10.2017 р. № 326/м-9 відмовлено у включенні в розмір призначеного ОСОБА_2 довічного грошового утримання судді у відставці суми допомоги на оздоровлення з посиланням на норми ч. 1 ст. 133, ст. 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Листом № 326/м-9 від 12.10.2017 р. Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно вищезазначених довідок, посилаючись на те, що допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу є одноразовою виплатою та не входить до суддівської винагороди.

Зважаючи на приписи Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про оплату праці», положення Інструкції зі статистики заробітної плати, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення є складовою системи оплати праці судді, у зв'язку з чим вважав, що відповідачем протиправно не враховано при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача суму матеріальної допомоги на оздоровлення.

Висновок суду про зобов'язання в подальшому здійснювати розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при зміні розміру грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, та прожиткового мінімуму, установленого для осіб, що втратили працездатність, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, не мотивований.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з 26.09.2017 р. ОСОБА_2 отримує щомісячне довічне грошове утримання як суддя у відставці, яке призначено із суддівської винагороди, визначеної у довідці Запорізького окружного адміністративного суду № 22 від 25.09.2017 р. (а.с. 6), яка надана при призначенні позивачу щомісячного довічного грошового утримання. В цій довідці у складі інших виплат, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання, зазначена 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 1333,33 грн., проте при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання органом Пенсійного фонду України матеріальна допомога не врахована у складі суддівської винагороди, з якої обчислюється таке грошове утримання.

На звернення позивача до відповідача з питання здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання із врахуванням у складі суддівської винагороди 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення відповідачем направлено позивачу повідомлення про відмову в проведені перерахунку від 12.10.2017 р. № 326/М-9, в якому зазначено про відсутність підстав для здійснення перерахунку із включенням у розмір суддівської винагороди 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення.

Вирішуючи спірні правовідносини, колегія суддів виходить з наступного.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з абз. 2 п. 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Частиною 1 статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 вказаного Закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Тобто, спеціальним законом, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача, з якими погодився суд першої інстанції, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», п. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713, матеріальна допомога на оздоровлення повинна включатися до складу суддівської винагороди, оскільки спеціальним законом, яким в даному випадку є Закону України «Про судоустрій і статус суддів», визначено, що суддівська винагорода не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, ніж цей Закон.

Також є безпідставним застосування до цих правовідносин висновків Верховного Суду України, викладених в постановах від 20 лютого 2012 року, 14 та 18 травня 2013 року, 6 листопада 2013 року, 4 березня 2014 року, 8 липня 2015 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-350а13 тощо) про те, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, є складовою заробітної плати, з неї нараховується та сплачується страховий внесок або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому її розмір враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії та щомісячного грошового утримання.

Так, предметом позову у перелічених справах є перерахунок пенсії державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу».

В розглядуваному ж випадку предметом позову є інші правовідносини, а саме перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, при цьому спеціальним законом визначено склад суддівської винагороди, який застосовується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставки.

Відтак, судова колегія вважає, що матеріальна допомога не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що вказує на правомірність дій відповідача та необґрунтованості позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача в подальшому здійснювати розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при зміні розміру грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, та прожиткового мінімуму, установленого для осіб, що втратили працездатність, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням отриманих сум суд апеляційної інстанції вказує на таке.

Відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України захисту підлягають саме порушені права, свободи або законні інтереси особи.

В розглядуваному випадку позивач не зверталась до відповідача з питання перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у зв'язку зі зміною розміру грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, або прожиткового мінімуму, установленого для осіб, що втратили працездатність, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, відповідачем не приймалось рішення про відмову у такому перерахунку, тобто, відсутні підстави вважати про порушення відповідачем прав позивача з цього питання або про наявність будь-якого рішення відповідача, яке обмежує реалізацію соціальних гарантій позивача чи які свідчать про відмову у виконанні законних вимог, відповідно відсутнє порушене права позивача, яке підлягає захисту в порядку адміністративного судочинства, що обумовлює висновок про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії суб'єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. та підлягає застосуванню судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2017 р. в справі № 334/6902/17 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2017 р. (суддя Козлова Н.Ю.) в справі № 334/6902/17 за позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти в справі № 334/6902/17 нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 22.01.2018 р. та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 23.01.2108 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко