Справа № 541/243/17
Суддя: Андрущенко-Луценко С. В.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/243/17
Номер провадження 2-а/541/2/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 січня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі Непокупній Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

06.02.2017 року ОСОБА_4 звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, третя особа ОСОБА_3 міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 03 березня 2017 року провадження по справі зупинялося в звязку із смерті позивачки ОСОБА_4 до вступу в справу правонаступників (а.с.38).

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 04 жовтня 2017 року провадження по справі поновлено та залучено до участі в розгляді справи в якості правонаступника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 (а.с.53).

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 04 жовтня 2017 року змінено процесуальний статус третьої особи ОСОБА_3 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на співвідповідача (а.с.55).

В направленому на адресу суду позові зазначено, що ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 12 червня 1989 року належав на праві приватної власності житловий будинок розташований в м. Миргороді по вул.. Старосвітській,38.

06 листопада 2015 року ОСОБА_5 помер. Спадщину після його смерті на житловий будинок прийняла його дружина ОСОБА_4, але успадкувати цей будинок через нотаріальну контору не змогла в звязку з тим що ОСОБА_3 державною виконавчою службою було помилково накладено арешт на цей житловий будинок. 05 лютого 2017 року ОСОБА_4 померла. Спадщину після її смерті прийняла її дочка позивачка ОСОБА_1, яка просить суд визнати дії відповідачів щодо накладення арешту на майно неправомірними та зобовязати ОСОБА_3 міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зняти арешт з нерухомого майна за адресою:м. Миргород, вул.. Старосвітська,38, яке належало ОСОБА_5.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, але направила на адресу суду заяву з якої вбачається, позов поданий ОСОБА_4 вона підтримує та просить його задовольнити, а справу розглянути у її відсутності за наявними матеріалами (а.с.66).

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не зявився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 12 червня 1989 року є власником житлового будинку розташованого в м. Миргороді по вул.. Старосвітській 38 (а.с. 8-9).

06 листопада 2015 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_5 спадщину на житловий будинок розташований в м. Миргороді по вул. Старосвітській 38 за спадковим договором повинна була прийняти ОСОБА_4 (а.с.4).

При оформленні спадщини було зясовано, що на житловий будинок №38 по вул.. Старосвітській накладено арешт на підставі постанови ОСОБА_3 державної виконавчої служби від 09.02.1903 року. З постанови вбачається, що власником цього будинку є ОСОБА_6, що спонукало ОСОБА_4 звернутися до ВДВС з відповідною заявою про зняття арешту з майна (а.с.13-14).

За даними ОСОБА_3 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у ВДВС відсутні виконавчі провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4. (а.с.25-16).

05 лютого 2017 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с.31).

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла її дочка ОСОБА_1(а.с.42-43).

За даними ОСОБА_3 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, у ВДВС відсутні виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 (а.с.48).

Згідно ст.ст. 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

У ОСОБА_3 міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відсутні будь-які виконавчі провадження відносно ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1, а тому арешт на належний ОСОБА_5 житловий будинок №38 по вул. Старосвітській в м. Миргороді накладено безпідставно.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зважаючи на викладене, дії державного виконавця Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо накладення арешту на вище згаданий житловий будинок слід визнати неправомірними та зобовязати саме цю установу зняти арешт з нерухомого майна.

В той же час, суд приходить до переконання, що відсутні правові підстави для задоволення позову до ОСОБА_2 ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, оскільки нотаріус накладаючи арешт на будинок діяв у відповідності з наявними у нього нормативно-правовими актами, тобто виконував постанову державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 287, 241,242, 243, 244, 245, 246 КАС України; ст.ст.1, 5, 56 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 41 Конституції України, ст. 391 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, (м. Миргород, вул.. Старосвітська №38) до ОСОБА_2 ОСОБА_3 державної нотаріальної контори (м. Миргород, вул. Гоголя 165), ОСОБА_3 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (м. Миргород, вул. Гоголя 165, ) про зняття арешту з майна задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зняти арешт з нерухомого майна за адресою: м. Миргород, вул. Старосвітська №38, яке належало на праві власності ОСОБА_5, що помер 06 листопада 2015 року. Арешт був накладений ОСОБА_2 ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою 22.02.2005 року, номер обтяження 1708404, згідно постанови б/н ОСОБА_3 виконавчої служби від 09.02.1903 року.

Рішення може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя: ОСОБА_7