Справа № 686/19147/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/19147/17

Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

25 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора 4 роти управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Сердуніна Юрія Володимировича, управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора 4 роти управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Сердуніна Юрія Володимировича, управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати дії інспектора інспектором 4 роти УПП в м. Хмельницькому лейтенанта поліції Сердуніна Юрія Володимировича протиправними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 418745 від 09.09.2017, винесену відносно ОСОБА_2 за порушення ч.1 ст.126 КУпАП і застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи.

22 січня 2018 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції (вх.№ 970/18), в якому відповідач просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, посилаючись, що суд першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, а розгляд справи провести без участі його представника.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 09.09.2017 винесено постанову серії АР №418745, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн., оскільки ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу працівника поліції відмовився пред'явити поліс загальнообов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 (а) ПДР України.

Не погоджуючись із даною постановою, позивач звернувся до суду з вимогою про її скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що доказами по справі підтверджено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами п. 2.1 "ґ" Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з 2.4 "а" Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Положеннями ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ст. 222 КУпАП справи про порушення правил дорожнього руху розглядаються органами Національної поліції, до переліку яких, зокрема, відносяться правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Нормами ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи доводи апелянта стосовно протиправності притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач, керуючи транспортним засобом марки Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 у м. Хмельницькому на перехресті вул. Героїв Майдану та вул. Свободи не мав при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1."ґ" ПДР України.

Факт відсутності у позивача на момент складання оскаржуваної постанови полісу (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності підтверджується витягом з Централізованої бази Моторного (транспортне) страхового бюро України, що міститься в матеріалах справи (а.с. 13)

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, що твердження апелянта про те, що його транспортний засіб було зупинено без пояснення відповідачем причини такої зупинки, у зв'язку із чим він і відмовився пред'явити поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, спростовується наявними в матеріалах справи відеозаписами, на яких зафіксовано маневр позивача ліворуч зі смуги руху, яка вказує на напрямок руху лише прямо та праворуч. Більше того, позивач добровільно відмовився переглянути відеозапис, на якому зафіксовано його дії, які слугували причиною зупинки.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП в повній мірі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, у зв'язку із чим оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята правомірно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, в той час як доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 січня 2018 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.