Справа № 818/1363/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.А. Прилипчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/1363/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Перцової Т.С.

суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О. ,

представників сторін : позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду, м. Суми від 02.11.2017 р. (12:35 год.) (повний текст складено 07.11.17 р.) по справі № 818/1363/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Нотехс"

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "НОТЕХС" (далі по тексту - ТОВ "ВКП "НОТЕХС", позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - ГУ ДФС України у Сумській області, відповідач), в якому просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 13.09.2017 р. №.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 02.11.2017 року по справі № 818/1363/17 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "НОТЕХС" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 13.09.2017 р. № .

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "НОТЕХС" (40000, Сумська область, м. Суми, вул. Реміснича, 35/2, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області (40000, м. Суми, вул. Іллінська, 13 ) судовий збір у розмірі 3584 (три тисячі п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 24 коп.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.11.2017 року по справі № 818/1363/17 скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням на пп.140.4.2 п.140.4 ст.140 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) пояснив, що фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років. У свою чергу, сума від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років відображається у рядку 3.2.4 додатка РІ до рядка 03 податкової декларації з податку на прибуток. Зазначив, що відповідно до змісту уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік позивач задекларував суму від'ємного значення в розмірі 884995 грн., разом з тим, згідно з останньою уточнюючою декларацією з податку на прибуток за 2016 рік від 28.02.2017 року № ТОВ «ВКП «Нотехс» по рядку 04 декларації задекларовано об'єкт оподаткування - прибуток в сумі 3905718 грн., будь-яке від'ємне значення відсутнє, так само відсутні різниці, які виникають відповідно до ПК України. Крім того, від'ємне значення відсутнє і в додатку до уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за 2016 рік від 28.02.2017 року № . Таким чином, у позивача відсутні підстави для перенесення збитків минулих податкових (звітних) років у розмірі 884995 грн. до декларації з податку на прибуток за 1 півріччя 2017 року. З огляду на викладене, вважає, що відповідачем обґрунтовано було донараховано позивачеві грошове зобов'язання з податку на прибуток за І півріччя 2017 року в розмірі 159299 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 79650 грн. згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.11.2017 року по справі № 818/1363/17 скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.08.2017 р. Головним управлінням ДФС у Сумській області була проведена камеральна перевірка декларації ТОВ "ВКП "НОТЕХС" з податку на прибуток підприємства за 1 півріччя 2017 року від 02.08.2017 р. № (а.с. 70-71).

22.08.2017 р. Головним управлінням ДФС у Сумській області складено акт перевірки №1751/18-28-12-04/31208663, яким зафіксовано порушення позивачем п. 137.1 ст. 137 та пп.140.4.2 п. 140.4 ст. 140 ПК України, а саме, платником неправомірно перенесено до рядку 3.2.4 додатку РІ декларації з податку на прибуток за І півріччя 2017 року (від 02.08.2017 р. №) від'ємне значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років в сумі 884995 грн., в результаті чого занижено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток на 159299 гривень (а.с. 70-71).

Не погодившись з висновками акту перевірки, ТОВ «ВКП «Нотехс» подало заперечення на акт перевірки до ГУ ДФС у Сумській області (а.с.74), які листом від 08.09.2017 року № 7359/10/18-28-12-04-20 були залишені без задоволення, а висновки акту перевірки - без змін (а.с.75-76).

На підставі наведеного висновку акту перевірки 13.09.2017 р. ГУ ДФС у Сумській області прийняте податкове повідомлення - рішення №, яким ТОВ "ВКП "НОТЕХС" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток у розмірі 159299 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 79650 грн. (а.с. 78).

Скориставшись правом, наданим пунктами 56.1, 56.18 статті 56 ПК України, ТОВ «ВКП «Нотехс» звернулось до суду з даним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.09.2017 р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем правомірно враховано від'ємне значення об'єкта оподаткування, відображене в декларації за 2015 рік в сумі 884995,00 гривень при заповненні додатка РІ "Різниці", до рядку 03 РІ податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний (податковий) період 2017 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Виходячи зі змісту акту перевірки, підставою для застосування відповідальності податковим органом до позивача стало твердження відповідача про неправомірність перенесення позивачем до рядка 3.2.4 додатку РІ декларації з податку на прибуток за І півріччя 2017 року (від 02.08.2017 р. №) від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років в сумі 884 995 грн., в результаті чого, на думку відповідача, позивачем завищено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих (податкових) років на загальну суму 884995 грн., що призвело до заниження податку на прибуток на 159 299 грн.

Колегія суддів вважає таке твердження відповідача хибним, виходячи з наступного.

Так, починаючи з 01.01.2015 р. особливості оподаткування податку на прибуток встановлено статтями 134, 140 Податкового кодексу України.

За приписами п.137.1 ст.137 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

У свою чергу, згідно з пп.135.1.1 п.135.1 ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.10.2015 р. № 897 (що набрав чинності 01.12.2015 р.) затверджено нову форму Податкової декларації з податку на прибуток підприємств.

Згідно з пп. 140.4.2 п. 140.4 ст.140 Податкового кодексу України фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років. Положення зазначеного пункту застосовуються з урахуванням пункту 3 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Як встановлено пунктом 3 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, пункт 150.1 статті 150 Кодексу, у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року, застосовується: у 2012 - 2015 роках з урахуванням такого:

якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів платників з доходом за 2011 рік 1 мільйон гривень та більше станом на 1 січня 2012 року є від'ємне значення (з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування станом на 1 січня 2011 року), то сума цього значення підлягає включенню до витрат у 2012 - 2014 роках та зменшенню фінансового результату до оподаткування у 2015 році:

звітних (податкових) періодів 2015 року у розмірі 25 відсотків суми такого від'ємного значення та сум від'ємного значення, не погашених за 2014 податковий рік. У разі якщо 25 відсотків суми від'ємного значення об'єкта оподаткування не погашається протягом відповідних звітних (податкових) періодів 2015 року, то непогашена сума підлягає врахуванню при визначенні податкових зобов'язань у наступних періодах до повного погашення такого від'ємного значення.

Колегія суддів відмічає, що позивачем, у відповідності до пояснень щодо заповнення додатку 5 РІ до податкової декларації з податку на прибуток, що мітяться у Порядку № 897, перенесено значення рядку 03 додатку РІ (-1474619 грн.) до рядку 03 уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік, і з урахуванням цього визначено об'єкт оподаткування за 2015 рік (рядок 02+ рядок 03 РІ) - збиток в розмірі 884995 грн. Вищезазначене від'ємне значення об'єкту оподаткування було відображено позивачем у рядку 03 РІ податкової декларації з податку на прибуток за І півріччя 2017 року та у рядку 3.2.4 додатку РІ до неї.

Судом першої інстанції встановлено, що правомірність декларування збитків за 2015 рік в сумі 884995,00 гривень, а також обґрунтованість витрат (у тому числі наявність належним чином оформлених відповідних первинних та бухгалтерських документів) підтверджено актом перевірки від 21.06.2017 року №676/18-28-14-02/31208663/38 "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ВКП "НОТЕХС" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р., копія якого наявна в матеріалах справи (сторінка 9 акту перевірки) (а. с. 34-56).

Вказаним актом перевірки від 21.06.2017 року також підтверджено, що ТОВ «ВКП «Нотехс» не було враховано в декларації за 2016 рік збитки, які виникли за результатами роботи за 2015 рік, тобто, раніше позивач не скористався правом зменшити фінансовий результат до оподаткування за рахунок збитків, що виникли у 2015 році.

З акту перевірки вбачається, що єдиною підставою для неврахування відповідачем збитків ТОВ "ВКП "НОТЕХС" минулих років є те, що ТОВ "ВКП "НОТЕХС" в декларації з податку на прибуток за 2016 рік не задекларовано збитки за 2015 рік.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, Податковим кодексом України не встановлено обмежень в часі щодо відображення платником податків збитків попередніх років (2015) у податковій декларації наступних податкових періодів, у даному випадку за 2017 рік, а тому платник податків має право на свій розсуд відобразити збитки попередніх років у декларації з податку на прибуток . У зв'язку з цим ТОВ "ВКП "НОТЕХС" правомірно у податковій декларації з податку на прибуток за перше півріччя 2017 року було відображено збитки попередніх років у загальному розмірі 884995 грн.

Необхідно зазначити, що згідно з абз. 11 п.3 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України платники податку на прибуток ведуть окремий облік показника від'ємного значення об'єкта оподаткування, що склався станом на 1 січня 2012 року та включається до витрат наступних податкових періодів або зменшує фінансовий результат до оподаткування наступних податкових періодів і сум, не погашених протягом 2012 - 2015 років.

Разом з тим, невідображення платником податку в декларації з податку на прибуток за 2016 рік збитків за 2015 рік та ненадання уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2016 рік, щодо декларування збитків за 2015 рік, не обмежують позивача в праві на формування сум від'ємного значення об'єкта оподаткування, оскільки наявність збитків фактично зберігається за платником податків, жодних обмежень в часі щодо їх використання (відображення) Податковий кодекс України не містить.

Колегія суддів зазначає, що доводи відповідача про протиправність включення ТОВ «ВКП «Нотехс» збитків за 2015 рік до рядку 3.2.4 додатку РІ податкової декларації по податку на прибуток за І півріччя 2017 року суперечать принципу правової визначеності, відповідно до якого здійснюючи господарську діяльність, позивач має право, а держава гарантує забезпечення легкості з'ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності (принцип правової визначеності), в даному випадку щодо права на формування, облік та використання показників від'ємного значення об'єкта оподаткування.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява N 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява N 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер'їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).

Колегія суддів зазначає, що в акті перевірки відсутні посилання на норму Податкового кодексу України, якою було б встановлено заборону зменшувати фінансовий результат до оподаткування на суму збитків минулих податкових періодів, та яку позивач, на думку відповідача, порушив, зазначивши збиток за 2015 рік у рядку 3.2.4 додатку РІ податкової декларації з податку на прибуток за І півріччя 2017 року.

Відповідач, стверджуючи в акті перевірки про заниження позивачем від'ємних різниць, які виникають відповідно до ПК України, та заниження податку на прибуток, нарахованої за результатами діяльності за І півріччя 2017 року в сумі 159299 грн., послався виключно на допущення позивачем методологічної помилки, без вказівки на відповідну правову норму, що не мало місця у спірних відносинах.

Таким чином, відповідачем в акті перевірки не зазначено правову підставу донарахування позивачу податкового зобов'язання.

Посилання на порушення пп. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140, п. 3 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України колегія суддів відхиляє, оскільки зазначені норми розповсюджували свою дію виключно на 2015 рік.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем правомірно враховано від'ємне значення об'єкта оподаткування, відображене в декларації за 2015 рік в сумі 884995,00 гривень при заповненні додатка РІ "Різниці" до рядка 03 РІ податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний (податковий) період 2017 року.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності його дій щодо прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення від 13.09.2017 року № про збільшення позивачеві грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 159299 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 79650 грн., діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, наявні підстави для скасування даного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.11.2017 по справі № 818/1363/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 30 днів з дня складення повного тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій С.В. Дюкарєва
Повний текст постанови складений та підписаний 22.01.2018.