Справа № 541/2052/17
Суддя: Городівський О. А.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № <Номер>>
Провадження № <Номер провадження>>
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючої судді - Городівського О.А. з участю секретаря - Ніколаєнко М.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій при призначенні пенсії та перерахунку розміру пенсії,-

в с т а н о в и в :

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, просить визнати протиправним порушення з боку Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відносно нього вимог ст.ст. 22, 46 Конституції України щодо виплати пенсії та стягнути з відповідача на його користь державні пенсії в якості відшкодування шкоди здоров'ю за втрату працездатності в розмірі не меншому ніж 8,75 мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щомісячно без строку.

Позивач посилається на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи ЧАЕС та війни. Держава Україна визнала його право на отримання державної пенсії в розмірі не меншому ніж 8,75 мінімальних пенсій за віком відповідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і це його право є існуючим. А тому на переконання ОСОБА_1 дії відповідача щодо виплати пенсії в меншому розмірі є протиправними, оскільки порушують його конституційне право як на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, так і на обов'язковість виконання судових рішень на всій території України всіма органами державної влади, тому і змушений звернутися з відповідним позовом до суду.

В судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись судом належним чином. ОСОБА_1 подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До суду подав письмові заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, в яких повідомив з посиланням на вимоги чинного законодавства про законність виплати пенсії позивачу.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія) та являється інвалідом 2 групи довічно в зв'язку з захворюванням, пов'язаним з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 та посвідчення серії НОМЕР_1 від 07.06.2007 року.

До листопада 2011 року позивач отримував пенсію відповідно ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інвалід-ліквідатор ЧАЕС 2-ої групи у розмірі 8,75 мінімальних пенсій за віком. Однак, у зв'язку з набранням з 19 червня 2011 року чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року № 3491-VI та прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 6 липня 2011 року № 745, проведено перерахунок пенсії, внаслідок чого її розмір зменшився.

28 грудня 2014 року на підставі Закону № 76-VII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» статті 50, 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладені в новій редакції, де умови, порядок призначення додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Позивач в 2017 році не звертався до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про проведення нарахування та виплати належних йому державних пенсій як інваліду-ліквідатору ЧАЕС у відповідність до Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Конституції України, пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 49 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII(далі - Закон № 796-XII), пенсії особам, віднесеним до 1 категорії, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У відповідності до абз. 3 ст. 50 Закону - № 796-XII (у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року), особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам II групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 Закону - № 796-XII (у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року) встановлено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

З 01.01.2015 року набув чинності Закон України „Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яким ст.ст. 50, 54 Закону - № 796-XII були викладені у новій редакції.

Так, ст. 50 Закону - № 796-XII (на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 3 ст. 54 Закону - № 796-XII (в редакції, яка діє на даний час), умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 був затверджений „Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Порядок № 1210).

Згідно з п.п. 1 п. 11 Порядку мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС II групи інвалідності становить 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п. 13 Порядку щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону - № 796-XII, особам, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідам IІ групи виплачується у розмірі 379 грн. 60 коп.

Судом встановлено, що відповідачем пенсія позивачу нараховується та виплачується в розмірах, встановлених постановою КМУ від 23.11.2011р. № 1210 „Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На підставі Закону № 76-VII „Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" 28.12.2014 року статті 50, 54 Закону - № 796-XII викладені в новій редакції, де умови, порядок призначення додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно ч.1 ст. 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України є органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України, тобто Кабінету Міністрів України надано право визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в п.п.2, 3 ст.116 Конституції України.

Рішенням Конституційного Суду України №20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року щодо відповідності Конституції України(конституційності) пункту 4 розділу VІІ „Прикінцеві положення" Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік", було визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 4 розділу УІІ „Прикінцеві положення" Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 23.12.2010 року з наступними змінами, де Конституційний Суд України зазначив, що Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Також, рішенням Конституційного Суду України №20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року визначено, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Крім того, рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частини першої, другої та третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України від 25 січня 2012 року №3рп/2012 встановлено, що нормативно - правові акти Кабінету міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про правомірність виплати позивачу пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, оскільки нарахування та виплата пенсії останньому здійснюється у відповідності до вищезазначених законодавчих актів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд з урахуванням наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому в задоволенні його позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 241-246, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій при нарахуванні та виплаті пенсії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: О.А. Городівський