Справа № 357/6875/17
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/6875/17 Суддя (судді) першої інстанції: Протасова О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Земляної Г.В., Сорочко Є.О.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.07.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білоцерківського міського ВДВС ГТУЮ у Київській області про визнання неправомірними дій, скасування постанов та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Білоцерківського міського ВДВС ГТУЮ у Київській області про визнання неправомірними дій, скасування постанов та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.07.2017 позов задоволено.

Визнано дії Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області неправомірними.

Скасовано постанови, винесені у виконавчому провадженні №51983829 головним державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області: про розшук майна боржника від 07.09.2016, та про стягнення з боржника виконавчого збору від 28.09.2016.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Представник апелянта в судове засідання не з'явився.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28.09.2016 інспектором патрульної поліції УПП у м. Києві ДПП НП України було затримано автомобіль НОМЕР_1, який належить позивачу, та складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, з огляду на наявність виконавчого провадження №51983829, та постанови від 07.09.2016 про розшук майна боржника та постанови від 28.09.2016 про стягнення виконавчого збору.

Так, постановою від 19.08.2016 головним державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Прохацьким Р.О. відкрито виконавче провадження №51983829 на підставі заяви ПАТ «ВТБ Банк» №9673/1-2 від 10.08.2016 та виконавчого напису нотаріуса №499 від 01.07.2016 про стягнення боргу в сумі 102442,46 грн., та надано семиденний строк для добровільного погашення заборгованості.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами частин 1, 2, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що

виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В той же час, матеріали справи не містять належних доказів своєчасного направлення позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження, та отримання зазначеної постанови, що дало б можливість позивачу добровільно погасити борг у встановлений строк.

Згідно ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Так, позивач надав докази того, що згідно з штрих-кодовим ідентифікатором 172, постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена державним виконавцем лише 27.08.2016, тобто із суттєвим пропуском строку, передбаченого ч. 5 ст. 25 та ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», та вручена за довіреністю лише 30.09.2016, в той час як постанова про розшук майна прийнята 07.09.2016.

Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, та недотримання Білоцерківським міським ВДВС ГТУЮ у Київській області встановленого порядку направлення документів виконавчого провадження, що призвело до порушення законних прав та інтересів ОСОБА_2, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, який вказав, що позивач був позбавлений можливості добровільного виконання боргу у виконавчому провадженні, оскільки не був обізнаний про факт його відкриття, що є достатньою підставою для задоволення позовних вимог, та залишення апеляційної скарги без задоволення.

Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта про те, що позивач не мав наміру отримувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2016, оскільки згідно довідки УДППЗ «Укрпошта» від 29.09.2016, лист з вказаною постановою повернувся «за закінченням терміну зберігання», оскільки такі доводи ґрунтуються виключно на припущеннях апелянта.

Крім того, колегією суддів встановлено, що станом на момент розгляду апеляційної скарги заборгованість позивача перед ПАТ «ВТБ Банк» відсутня, а виконавче провадження закінчено.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.07.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко