Справа № П/811/1216/17
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2018-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(в порядку спрощеного провадження)
19 січня 2018 року Справа № П/811/1216/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач 1), військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач 2) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить суд: визнати протиправним протокольне рішення від 27.02.2017 року, викладене в протоколі № 3, про скасування протоколу від 08.06.2015 року № 9, в частині зарахування ОСОБА_1 зі складом сім`ї три особи на пільговий першочерговий квартирний облік; та зобов`язати скасувати протокольне рішення від 27.02.2017 р., викладене в протоколі № 3, про скасування протоколу від 08.06.2015 р. № 9, в частині зарахування ОСОБА_1 зі складом сім`ї три особи на пільговий першочерговий квартирний облік та поновити ОСОБА_1 в черзі на отримання постійного житла в м. Кропивницький з датою зарахування на квартирний облік 08.06.2015 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протокольним рішенням житлової комісії від 08.06.2015 року (протокол № 9) він зі складом сім`ї 3 особи зарахований на пільговий першочерговий квартирний облік. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до житлової комісії Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 -польова пошта НОМЕР_2 про зобов`язання вчинити дії позов ОСОБА_2 задоволений та визнано протиправними протокольні рішення житлової комісії Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 : від 16.02.2016 року № 3 в частині скасування протоколу житлової комісії Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 30.12.2015 року №19, та від 08.06.2015 року №9 в частині виключення ОСОБА_2 з обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Так, постановою суду житлова комісія зобов`язана скасувати протокол від 08.06.2015 року №9 та поновити ОСОБА_3 в черзі на отримання постійного житла в м. Кіровоград, з датою зарахування на квартирний облік 25.08.1998 року.
Протокольним рішенням житлової комісії від 27 лютого 2017 року (протокол № 3), на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року, повністю скасований протокол від 08.06.2015 року № 9, згідно з яким позивач зарахований на квартирний облік. Однак, на зазначив позивач, скасувавши повністю протокол № 9 від 08.06.2015 року, житлова комісія вийшла за межі виконання постанови суду і тим самим незаконно позбавила його права перебування на квартирному обліку та, відповідно, права на забезпечення житлом.
В зв`язку з викладеними обставинами позивач вимушений був звернутися до суду з цим позовом.
Представником відповідача-1 подано до суду заяву про визнання позову, згідно якої не заперечував проти ухвалення судом рішення про задоволення позову (а.с.79).
Аналогічне заяву про визнання позовних вимог, в частині поновлення на квартирний облік, подано й представником відповідача-2 (а.с.91).
На підставі ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.01.2018 року суд постановив подальший розгляд адміністративної справи здійснити у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши наявні в справі матеріали та всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд зазначає таке.
Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав. Порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст. 5 КАС України).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (ВЧ ПП НОМЕР_2 ), проходить військову службу за контрактом та займає посаду офіцера-психолога загону СРЗ (а.с.11, 12).
08.06.2015 року позивач звернувся із рапортом на ім`я командира військової частини та голови житлової комісії військової частини про зарахування на квартирний облік для поліпшення житлових умов у м. Кіровограді із сім`єю 3 особи, а також включення у списки на першочергове отримання жилого приміщення як учасника бойових дій (а.с.15).
Протокольним рішенням житлової комісії від 08 червня 2015 року (протокол № 9) ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 особи: дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 , 2005 р.н., було зараховано на пільговий першочерговий квартирний облік у зв`язку з набуттям статусу учасника бойових дій (а.с.42).
На виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року по справі № П/811/245/16 протокольним рішенням житлової комісії від 27 лютого 2017 року (протокол № 3) скасовано протокол від 08.06.2015 року №9 (а.с.41).
31.03.2017 р. позивач звернувся з рапортом на ім`я командира військової частини щодо поновлення на загальному та першочерговому квартирному обліку, на що ТВО командира військової частини було повідомлено, що підстав зарахувати позивача та членів його сім`ї на загальний та першочерговий квартирний облік за рапортом від 08.06.2015 року № 5175 житлова комісія не має повноважень (а.с.16, 17). При цьому, вказані доводи ТВО командира військової частини обґрунтовано наявністю постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі № П/811/245/16 від 04.10.2016 р., яким скасовано протокол № 9 від 08.06.2015 року.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Пунктом 14 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачене право учасників бойових дій на першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.06 № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (Порядок), який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.
Згідно п. 22 Порядку, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
У відповідності до п.24 Порядку, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Згідно до пункту 32 Порядку черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).
Наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року № 737, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 р. за № 24/20337, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі Інструкція), відповідно до п.1.3 якої забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом:
надання службових жилих приміщень військовослужбовцям;
надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби;
надання за згодою військовослужбовця кредиту або грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення;
участі військовослужбовців та членів їх сімей у державних цільових програмах забезпечення громадян доступним житлом відповідно до законодавства (за їх бажанням);
надання жилої площі у гуртожитках курсантам і військовослужбовцям та працівникам ЗС України;
надання місць у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі;
оренди жилого приміщення військовослужбовцям офіцерського складу.
Військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до вимог чинного законодавства (п.1.5 Інструкції).
Відповідно до п.1.6 Інструкції, з метою дотримання вимог чинного законодавства під час ведення обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, розподілу жилої площі, призначеної для постійного проживання, участі в розподілі службового жилого приміщення та контролю за використанням жилого приміщення в органах військового управління, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), гарнізонах створюються житлові комісії.
При цьому, згідно п.1.11 Інструкції, усі питання, пов`язані з перебуванням військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, на квартирному обліку, із забезпеченням їх жилою площею та розміром жилого приміщення, вирішуються за місцем проходження ними служби, перебування на обліку або в судовому порядку.
Так, повноваження житлових комісій визначені у п.п.10.1.-10.3. Інструкції.
Зокрема, житлові комісії у ЗС України створюються з метою взяття військовослужбовців на облік (зняття з обліку) осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі звільнених у запас або у відставку, що залишаються перебувати у військових частинах на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та членів їх сімей, включаючи членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли або пропали безвісти під час проходження військової служби, а також з метою контролю за розподілом жилих приміщень та надходженням жилих приміщень і погодженням розподілу відповідно до вимог чинного законодавства України (п.10.1 Інструкції).
Згідно п.10.2 Інструкції у своїй роботі житлові комісії керуються Конституцією України, законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, Житловим кодексом Української РСР, цією Інструкцією та іншими актами законодавства України.
Відповідно до п.10.6 Інструкції, на житлові комісії (об`єднані житлові комісії) органів військового управління, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій ЗС України покладаються такі завдання:
розгляд рапортів військовослужбовців та заяв осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов;
перевірка житлових умов;
розгляд заяв, скарг та пропозицій, прийняття рішень зі спірних питань, які виникли під час роботи житлових комісій військових частин, закладів, установ та організацій, і прийом відвідувачів з житлових питань;
надання звіту про виконану роботу не менше двох разів на рік загальним зборам військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, та радам офіцерів органів військового управління.
За правилами пункту 10.9 Інструкції, робота житлової комісії проводиться на засадах гласності, демократичності та прозорості.
На засіданні житлової комісії можуть бути присутні військовослужбовці, особи, звільнені з військової служби, та члени їх сімей, особи, питання стосовно яких розглядаються на засіданні житлової комісії, та інші особи.
Рішення приймається житловою комісією відкритим голосуванням. Голосування проводиться за наявності на засіданні житлової комісії не менше двох третин членів затвердженого складу житлової комісії. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше двох третин присутніх членів житлової комісії.
Рішення житлової комісії оформлюється у вигляді протоколу, який підписується головою і членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та затверджується командиром військової частини не пізніше ніж через 10 днів з дня проведення засідання житлової комісії. Підпис командира військової частини засвідчується гербовою печаткою військової частини.
При цьому, командири (начальники) військових частин, які затверджують рішення житлових комісій, зобов`язані в межах компетенції перевіряти законність прийнятих житловою комісією рішень. Рішення житлових комісій може бути: переглянуто житловою комісією, яка прийняла це рішення, або її правонаступником з підстав, передбачених законодавством та цією Інструкцією; оскаржено до суду (п.10.15 Інструкції).
Як зазначалось судом, протокольним рішенням житлової комісії від 08 червня 2015 року (протокол № 9) ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 особи: дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 , 2005 р.н., було зараховано на пільговий першочерговий квартирний облік у зв`язку з набуттям статусу учасника бойових дій. Однак, в подальшому, на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 р. у справі № П/811/245/16 протокольним рішенням житлової комісії від 27 лютого 2017 року (протокол № 3) скасовано протокол від 08.06.2015 року №9, тим самим знято позивача та членів його сім`ї з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (а.с.41-42).
Відповідно до п.10.11 Інструкції до повноважень житлової комісії військової частини належать, в тому числі, зарахування військовослужбовців на облік, зняття військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
Водночас, за правилами пункту 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.06 № 1081, військовослужбовці знімаються з обліку у разі:
поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;
засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;
звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;
подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;
в інших випадках, передбачених законодавством.
Також, згідно до п. 2.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30.11.11 № 737, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 р. за № 24/20337, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі:
поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення;
отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання;
переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт;
звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу;
подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;
звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу);
обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку;
в інших випадках, передбачених законодавством.
Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, виключаються зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, у разі якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили право на отримання жилого приміщення в пільговому порядку.
Рішення про зняття з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, приймається житловою комісією військової частини, яка зарахувала військовослужбовця на облік, або її правонаступником. Рішення письмово доводиться до відома військовослужбовця у п`ятнадцятиденний строк із зазначенням причин зняття з обліку.
Судом встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 р. у справі № П/811/245/16 позовну заяву ОСОБА_2 до житлової комісії військової частини - польова пошта НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 - польова пошта НОМЕР_2 про зобов`язання вчинити дії задоволено, визнано протиправними протокольні рішення житлової комісії військової частини - польова пошта НОМЕР_2 : від 16.02.2016 року № 3 в частині скасування протоколу житлової комісії військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 30.12.2015 року № 19, та від 08.06.2015 року № 9 в частині виключення ОСОБА_2 з обліку потребуючих поліпшення житлових умов та зобов`язано житлову комісію в/ч НОМЕР_2 скасувати протокол від 08.06.2015 року №9, та поновити ОСОБА_2 в черзі на отримання постійного житла в м. Кіровоград, з датою зарахування на квартирний облік 25.08.1998 року (а.с.18-20).
При цьому, із змісту вищевказаного судового рішення вбачається те, що спір було вирішено між ОСОБА_2 та житловою комісією військової частини-польова пошта НОМЕР_2 , військовою частиною НОМЕР_1 -польова пошта НОМЕР_2 , і це судове рішення жодним чином не стосується позивача, оскільки не вирішує питання про його права, інтереси, свободи чи обов`язки.
Зазначене підтверджено ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 червня 2017 року про відмову у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року (а.с.21).
Приймаючи спірне рішення відповідачами не враховано дані обставини та відновлено порушені права ОСОБА_2 за рахунок порушення права ОСОБА_1 і членів його сім`ї на першочергове одержання жилих приміщень.
Враховуючи наведені обставини та виходячи із аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачі при прийнятті та затверджені протокольного рішення від 27.02.2017 (протокол № 3) діяли не на підставі, не в межах і спосіб передбачені Конституцією України та Законами України.
Відповідно до частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 3 Конституції України та ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.
В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи.Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.
Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень при вчиненні спірних дій, діяв з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дій (прийняття рішення), з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та з дотримання принципу верховенства права.
Оцінка поданих особами, які беруть участь в адміністративній справі та самостійно зібраних судом в порядку доказів в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, здійснюється судом за правилами ст.90 КАС України в порядку, що встановлений законодавчими приписами цього кодексу.
Частиною 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На думку суду, позивачем надано достатні беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, а відповідачі в свою чергу їх визнали в повному обсязі. Отже, за сукупністю наведених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат судом не здійснюється, оскільки позивач згідно з п.13 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Відтак, судові витрати, відповідно до ст.139 КАС України, стягненню не підлягають.
Керуючись ст.ст.90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 257-263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним протокольне рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (житлової комісії військової частини польова пошта НОМЕР_2 ) від 27 лютого 2017 року, викладене в протоколі № 3, про скасування протоколу від 08 червня 2015 року № 9, в частині зарахування ОСОБА_1 зі складом сім`ї три особи на пільговий першочерговий квартирний облік.
Зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 (житлову комісію військової частини польова пошта НОМЕР_2 ) скасувати протокольне рішення від 27 лютого 2017 року, викладене в протоколі № 3, в частині скасування протоколу від 08 червня 2015 року № 9 щодо зарахування ОСОБА_1 зі складом сім`ї три особи на пільговий першочерговий квартирний облік та поновити ОСОБА_1 в пільговій черзі на отримання постійного житла в м.Кропивницький з датою зарахування на квартирний облік 08.06.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст.ст.255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії. Згідно до вимог підпункту 15.5 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Л.І. Хилько