Справа № 803/780/17
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий-суддя першої інстанції - Валюх В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/10165/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представника позивача: Коптєвої А.Є.

представника апелянта: Ярошика Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року у справі № 803/780/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Сторс» до Головного управління державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

03.07.2017 р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Клевер Сторс» (далі ТзОВ «Клевер Сторс») звернувся в суд з позовом до Головного управління державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.04.2017 р.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14.09.2017 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 07 квітня 2017 р. № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі - 1047871 грн. 90 коп. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Головне управління державної фіскальної служби у Волинській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14.09.2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в позові.

Представник позивача Коптєва А.Є. в судовому засіданні просила суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Представник відповідача Ярошик Т.В. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що податковим органом проведена планова документальна виїзна перевірка ТзОВ «Клевер Сторс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 р. - 30.09.2016 р. та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. - 30.09.2016 р. про що складено акт від 15.02.2017 р. № 107/03-20-14-01-09/38273126.

За результатами розгляду заперечень позивача на акт від 15.02.2017 р. № 107/03-20-14-01-09/38273126, ГУ ДФС у Волинській області проведена позапланова виїзна перевірка ТзОВ «Клевер Сторс» з питань, що стали предметом заперечення суб'єкта господарювання від 22.02.2017 р. № 174 на акт планової документальної виїзної перевірки від 15.02.2017 р. № 107/03-20-14-01-09/38273126, про що складено акт від 24.03.2017 р. № 733/14-01/38273126 (а. с. 7-34).

З розділу 3.5 («Дотримання вимог іншого податкового законодавства») даного акту від 24.03.2017 р. № 733/14-01/38273126 видно, що перевіркою виявлено несвоєчасне оприбуткування готівкової виручки у книгах обліку розрахункових операцій до реєстраторів розрахункових операцій. Так, у КОРО реєстраційний номер /Р-3, зареєстрованій Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області (далі Луцька ОДПІ) 28.09.2015, оприбуткована готівкова виручка за 21.09.2015 в сумі 3411,22 грн., готівкова виручка за 22.09.2015 в сумі 2650,68 грн., готівкова виручка за 23.09.2015 в сумі 2516,64 грн., готівкова виручка за 24.09.2015 в сумі 3062,33 грн., готівкова виручка за 25.09.2015 в сумі 3133,28 грн., готівкова виручка за 26.09.2015 в сумі 2336,87 грн., готівкова виручка за 27.09.2015 в сумі 2502,89 грн.; у КОРО реєстраційний номер /Р-4, зареєстрованій Луцькою ОДПІ 30.03.2015, оприбуткована готівкова виручка за 28.03.2015 в сумі 11363,06 грн., готівкова виручка за 29.03.2015 в сумі 12256,27 грн.; у КОРО реєстраційний номер /Р-3, зареєстрованій Луцькою ОДПІ 28.09.2015, оприбуткована готівкова виручка за 23.09.2015 в сумі 12829,39 грн., готівкова виручка за 24.09.2015 в сумі 19738,48 грн., готівкова виручка за 25.09.2015 в сумі 17165,63 грн., готівкова виручка за 26.09.2015 в сумі 15161,96 грн., готівкова виручка за 27.09.2015 в сумі 3038,69 грн.; у КОРО реєстраційний номер /Р-3, зареєстрованій Луцькою ОДПІ 28.09.2015, оприбуткована готівкова виручка за 25.09.2015 в сумі 16141,74 грн., готівкова виручка за 26.09.2015 в сумі 12666,63 грн., готівкова виручка за 27.09.2015 в сумі 14934,66 грн.; у КОРО реєстраційний номер /Р-2, зареєстрованій Луцькою ОДПІ 23.10.2015, оприбуткована готівкова виручка за 19.10.2015 в сумі 8628,76 грн., готівкова виручка за 20.10.2015 в сумі 11028,40 грн., готівкова виручка за 21.10.2015 в сумі 10686,26 грн., готівкова виручка за 22.10.2015 в сумі 10451,99 грн.

Крім того, податковим органом виявлено неоприбуткування готівкової виручки у книгах обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків Z-звітів. Так, у КОРО реєстраційний номер /Р-2 неоприбуткована готівкова виручка за 04.07.2015 на підставі фіскального звітного чека (Z-звіт № 262) в сумі 13868,55 грн. та у КОРО реєстраційний номер /Р-4 неоприбуткована готівкова виручка за 28.07.2016 на підставі фіскального звітного чека (Z-звіт № 587) в сумі 13833,62 грн.

Отже, загальна сума неоприбуткування (неповного та/або несвоєчасного оприбуткування) готівкової виручки у книгах обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків Z-звітів склала 223408,00 грн.

Перевіркою податкового органу зроблено висновок про порушення позивачем пунктів 2.2, 2.6 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (із змінами та доповненнями), а саме: не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) готівкової виручки у книгах обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків Z-звітів в розмірі 223408,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки від 24.03.2017 № 733/14-01/38273126, ГУ податковий орган 07.04.2017р. прийняв податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача на підставі абзацу третього статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 р. № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосовані штрафні санкції в розмірі 1117040,00 грн.

Відносини, що виникають у сфері ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою, регулюються Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення №637).

Пунктом 1.2 Положення визначено, що оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій (далі - КОРО).

Відповідно до п. 2.6. Положення № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 Положення оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.

Разом з тим, відповідно до п. 6 гл. 4 розділу II Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 № 417, використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

Таким чином, оприбуткуванням готівки для позивача є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО; в свою чергу, облік зазначених коштів у книзі обліку розрахункових операцій передбачає підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках такої книги та щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків.

З метою вдосконалення організації готівкового обігу, зміцнення касової дисципліни, підвищення ефективності контролю за додержанням суб'єктами господарської діяльності встановленого порядку ведення операцій з готівкою у національній валюті, посилення відповідальності за додержання ними норм з регулювання обігу готівки та виконання своїх зобов'язань перед бюджетами і державними цільовими фондами Президентом України видано Указ від 12.06.1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (далі - Указ).

ст. 1 Указу встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Відповідно до п. 2 Указу штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань.

Згідно абзацу 3 статті 1 Указу невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Зі змісту роз'яснень, наданих Національним банком України у листі від 16.04.2010 року №11-110/2010-6116 видно, що у разі, якщо готівка проведена через РРО і у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків, однак у день одержання готівкових коштів не проведена по касовій книзі, то вважається, що така готівка оприбуткована в касі підприємства несвоєчасно.

Судом першої інстанції встановлено, що КОРО за реєстраційними номерами /Р-3, /Р-4, /Р-3, /Р-3, /Р-2 зареєстровані Луцькою ОДПІ своєчасно тобто, у день надходження від позивача заяв про реєстрацію книг обліку розрахункових операцій та/або розрахункової книжки (форма № 1-КОРО), що підтверджено листом Луцької ОДПІ від 05.09.2017 № 4622/10/03-18-08.

Проте, наявність записів про оприбуткування готівки на підставі фіскальних звітних чеків, здійснених у часі раніше, ніж реєстрація КОРО в Луцькій ОДПІ підтверджується копіями сторінок КОРО, що свідчить про несвоєчасне оприбуткування позивачем готівки у КОРО за реєстраційними номерами /Р-3, /Р-4, /Р-3, /Р-3, /Р-2. ( а.с. 155-204 ).

Крім того, як видно з матеріалів справи, що на час проведення перевірки записи щодо руху готівки у КОРО реєстраційний номер /Р-2 за 04.07.2015 р. на підставі фіскального звітного чека (Z-звіт № 262) в розмірі 13868,55 грн. та у КОРО реєстраційний номер /Р-4 за 28.07.2016 р. на підставі фіскального звітного чека (Z-звіт № 587) в розмірі 13833,62 грн. були відсутніми, а тому колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про несвоєчасне оприбуткування позивачем готівкової виручки у вказаних КОРО.

Щодо покликання апелянта, на те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню строки передбачені статтею 250 Господарського кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Аналіз приписів наведеної статті дає підстави для висновку про те, що при виявленні факту вчинення суб'єктом господарювання порушення норм з регулювання обігу готівки ( неоприбуткування в касах готівки ) податковий орган, приймаючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених ч. 1 ст.250 Господарського кодексу України. Закінчення будь-якого із встановлених статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що фінансові санкції, застосовані на підставі п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995 р. в розумінні ст. 238, ст. 239 Господарського кодексу України є адміністративно-господарськими санкціями, застосування яких можливе лише в межах строків, встановлених ст. 250 Господарського кодексу України.

При цьому, строк застосування адміністративно-господарських санкцій необхідно обраховувати починаючи з дати встановлення порушення щодо оприбуткування готівки.

Як видно з матеріалів позивач порушив встановлений п. 2.2, 2.6 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» в березні, липні, вересні, жовтні 2015 році тому, строк застосування адміністративно-господарських санкцій слід обраховувати починаючи з вказаних дат а отже, річний строк для застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки ( неоприбуткування в касах готівки ) закінчився в жовтні 2016 р.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що податковий орган правомірно застосував згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 07.04.2017 р. штрафні санкції за один випадок неоприбуткування готівкової виручки (у КОРО за реєстраційним номером /Р-4, на підставі фіскального звітного чека № 587 від 28.07.2016 на суму 13833,62 грн.) в розмірі 69168,10 грн. (13833,62 грн. х 5 = 69168,10 грн.) Проте, податковий орган протиправно застосував до позивача штрафні санкції за інші випадки неоприбуткування (несвоєчасного оприбуткування) готівки, які мали місце у 2015 році, в сумі 1047871,90 грн. (1117040,00 грн. 69168,10 грн. = 1047871,90 грн.)

Отже, податкове повідомлення рішення № від 07.04.2017 р. в частині застосування штрафних санкцій в розмірі - 1047871,90 грн. є протиправним.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року у справі № 803/780/17 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів після набрання постановою законної сили.

У випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя М.В. Костів

Суддя Р.М. Шавель

Постанова складена в повному обсязі 22.01.2018 року.