Справа № 308/4550/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/12281/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 листопада 2017 року, прийняту суддею Шепетко І.О. у м. Ужгород Закарпатської області о 09:00, повний текст якої складено 06 листопада 2017 року, у справі № 308/4550/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Львові ДПП лейтенанта поліції Сегедя А.М. про визнання дій протиправними,скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - Інспектора батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Львові ДПП лейтенанта поліції Сегедя А.М., у якому просив визнати дії щодо складання постанови серії АР №705403 від 07.05.2017 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за порушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, протиправними, скасувати постанову серії АР №705403 від 07.05.2017 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем порушено вимоги щодо порядку притягнення до адміністративної відповідальності при винесенні оскаржуваної постанови та здійснення адміністративного провадження, постанова не містить покликань на докази в підтвердження вчинення особою адміністративного правопорушення.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано дії інспектора взводу по ОДДЗ батальйону № 4 УПП в місті Львові лейтенанта поліції Сегедя А.М. щодо складання постанови серії АР №705403 від 07.05.2017, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП незаконними. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 705403 від 07.05.2017, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувано, провадження по справі закрито.

Постанова мотивована тим, що доказів на підтвердження правомірності винесеної відносно позивача постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідачем надано не було. Встановлені судом обставини вказують на те, що відповідач при винесенні постанови про адміністративне правопорушення діяв незаконно, тому позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню як протиправна.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, судом з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесеної інспектором взводу по ОДДЗ батальйону № 4 УПП в м.Львові ДПП лейтенантом поліції Сегедя А.М., серії АР №705403 від 07 травня 2017 року встановлено, що ОСОБА_1 07 травня 2017 року о 11:00, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_1, на автодорозі Київ-Чоп 606 км 800 м не виконав вимог дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), а саме перетнув її, чим порушив вимоги пп. 8.5.1 ПДР України.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

ОСОБА_1, вважаючи постанову, винесену інспектором взводу по ОДДЗ батальйону № 4 УПП в м.Львові ДПП лейтенантом поліції Сегедя А.М., серії АР №705403 від 07 травня 2017 року протиправною, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 8.1 Правил передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п.8.5 та п.8.5.1 Розділу 8 «Регулювання дорожнього руху» Правил дорожнього руху, дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Правилами дорожнього руху України встановлено заборону перетину Лінії 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов'язаний подати докази на спростування таких заперечень.

В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як слідує з матеріалів справи, позивач не заперечує факту перетину дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), однак такі дії позивача не вказують на порушення вимог розмітки проїзної частини дороги, оскільки вчинені з метою обгону транспортного засобу, що рухався зі швидкістю менше 30 км/год, що за умови забезпечення безпеки дорожнього руху в розумінні Розділу 34 Правил дорожнього руху є винятковою умовою для перетину лінії 1.1.

На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні порушення пп.8.5.1 Правил дорожнього руху України, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, не доведена, оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення є неправомірною та підлягає скасуванню.

Також слід зазначити, що позовні вимоги про визнання протиправними дій інспектора взводу по ОДДЗ батальйону № 4 УПП в м.Львові ДПП лейтенанта поліції Сегедя А.М. щодо винесення відповідно до ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення серії АР №705403 від 07.05.2017 не підлягають задоволенню. Позовні вимоги про визнання дій інспектора протиправними охоплюються вимогами про скасування постанови постанови серії АР №705403 від 07.05.2017 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають, що має наслідком скасування постанови суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню в частині визнання дій відповідача протиправними.

Керуючись статтями 242, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції задовольнити частково, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 листопада 2017 року у справі № 308/4550/17 в частині задоволення позовних вимог про визнання дій інспектора взводу по ОДДЗ батальйону № 4 УПП в місті Львові лейтенанта поліції Сегедя А.М. щодо складання постанови серії АР №705403 від 07.05.2017, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, незаконними - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в цій частині.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик