Справа № 826/10337/17
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, третя особа: ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування розпорядження №243 від 17.09.2014 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року, -

У с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Київського міського голови Кличка В.В., у якому із урахуванням уточнень, просив визнати неправомірним та скасувати розпорядження №243 від 17.09.2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 т. 155 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), через наявність у провадженні цього суду адміністративної справи про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала є помилковою і незаконною. Зокрема, зазначає, що в суді першої інстанції під час розгляду адміністративної справи №826/10339/17 він заявляв клопотання про об'єднання справ №826/10337/17 та №826/10339/17, однак місцевий суд відмовив у задоволенні цих клопотань з тих підстав, що у цих справах є різні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з таких підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що вказаний спір є публічно - правовим, та відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Однак, із таким висновком суду не можливо погодитися, ураховуючи наступне.

Як убачається із матеріалів справи, позивач звернувся у суд із позовом до Київського міського голови Кличка В.В., у якому із урахуванням уточнень, просив визнати неправомірним та скасувати розпорядження №243 від 17.09.2014 року, відповідно до якого призначено ОСОБА_4 на посаду директора ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)з 16 вересня 2014 року на контрактній основі. Пункт 2 розпорядження Київського міського голови від 08.09.2014 року №221 «Про звільнення ОСОБА_5.» вважати таким, що втратив чинність.

В обґрунтування вимог позовної заяви позивач посилається на порушення Цивільного кодексу України, Кодексу законів про працю України, розпорядження Київського міського голови від 15.07.2013 року №118 «Про порядок призначення та звільнення керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва».

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної ухвали) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної ухвали) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У відповідності до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної ухвали) публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, із наведеного можна дійти до висновку, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

За підпунктом 3.1.6 пункту 3.1 розділу 3 Державного класифікатора України «Класифікація організаційно-правових форм господарювання» комунальне підприємство - підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади.

Комунальна організація (установа, заклад) утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління (підпункт 3.4.5 пункту 3.4 розділу 3 цього Класифікатора).

Таким чином, комунальні підприємства, установи чи організації не є суб'єктами владних повноважень у розумінні положень КАС України, а діяльність директора комунального підприємства, установи чи організації не належить до публічної служби, визначеної цим Кодексом. Відносини з приводу призначення чи звільнення директора комунального підприємства, установи чи організації є трудовими.

Судова колегія звертає увагу на те, що спори, які виникають з приводу призначення чи звільнення директора комунального підприємства, установи чи організації, не належать до юрисдикції адміністративних судів та мають розглядатись в порядку, встановлену Цивільним процесуальним кодексом України.

Видання оскаржуваного розпорядження Київським міським головою не змінює правової природи спірних правовідносин, які є трудовими, та не є підставою для віднесення спору у даній справі до юрисдикції адміністративних судів.

Отже, із урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла до висновку, що вказаний спір не є публічно - правовим та не належить до юрисдикції адміністративного суду.

При цьому, колегія суддів ураховує, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної ухвали), що кореспондує із ч. 1 ст. 238 КАС України (у новій редакції від 15 грудня 2017 року), якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства суд зобов'язаний закрити провадження у ній.

Відтак, залишаючи позов без розгляду, місцевий суд помилково виходив із того, що вказаний спір є публічно - правовим та не надав належної оцінки тому, що дану справу не належить розглядати насамперед через її неналежність адміністративній юрисдикції, і що провадження у даній справі підлягало закриттю на підставі ч. 1 ст. 157 КАС України (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної ухвали).

Відповідно до ст. 319 КАС України (у новій редакції від 15 грудня 2017 року) судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 319, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року скасувати.

Провадження в адміністративний справі закрити.

Роз'яснити позивачеві, що він вправі звернутися із даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.М. Кузьмишина
суддяО.Є. Пилипенко

(Повний текст постанови складений 23 січня 2018 року.)