Справа № 629/2965/17
Суддя: Харабадзе К. Ш.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/2965/17
Номер провадження 2-а/629/7/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.01.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - Харабадзе К.Ш., за участю секретаря - Бєловол О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,-
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, яка виразилась в не призначенні та не виплаті щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі , для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 03.07.2017 року; зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з населеного пункту, на території якого орган державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (внутрішньо переміщеній особі), для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 03.07.2017 року, посилаючись на те, що з 28.01.2015 року вона перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області як внутрішньо переміщена особа. З 03.01.2017 року по 22.12.2017 року їй призначено компенсацію як фізичній особі, яка надає соціальні послуги інваліду І групи. 03.07.2017 року вона звернулася до Управління за призначенням щомісячної адресної допомоги. Проте відповідачем така допомога не була призначена. У відмові зазначено, що з 24.03.2015 року по 23.07.2015 року їй призначалась щомісячна адресна допомога, яка в подальшому була припинена у зв'язку з тим, що вона не працевлаштувалася. Відповідачем наводяться у своєму листі від 10.07.2017 року № П-9/05/01-35 положення п. 3 Порядку щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 р. за № 505, відповідно до якого особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.
Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання від 23.01.2018 року не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. В судовому засіданні від 18.01.2018 року позов підтримала.
Представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання від 23.01.2018 року не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. В наданих суду запереченнях проти позову заперечували в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до особистої заяви від 24.03.2015 року ОСОБА_1 було призначено щомісячно адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 24.03.2015 року по 23.05.2015 року в розмірі 442 грн.; з 24.05.2015 року по 23.07.2015 року в розмірі 221 грн. Протягом чотирьох місяців з дня призначення допомоги заявниця не працевлаштувалась. Враховуючи вимоги п. 7 Порядку щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, виплату допомоги було припинено з 24.07.2015 року. 26.07.2017 року до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1 звернулася із повторною заявою про призначення їй щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг управлінням з 26.07.2017 року було відмовлено відповідно вимог п. 3 Порядку.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.
У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасово окупованої, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Відповідно до ст. 4 вказаного Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.
Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних у містах Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах ( у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Сторони визнали, що позивач зареєстрована та фактично проживає (перебуває) в смт. Краснопавлівка Лозівського району.
Так, механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначає Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505.
За п. 2 даного Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
Судом встановлено, що вперше за призначенням щомісячної адресної допомоги позивач звернулася з заявою 24.03.2015 року як працездатна особа, окремо від своїх батьків.
На час цього звернення її матір - ОСОБА_6 та її батько зверталася до управління за призначенням щомісячної адресної допомоги окремо від доньки.
Згідно п. 3 порядку грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах:
для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї);
для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність;
для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).
На сім'ю позивачки таку допомогу було призначено з 24.03.2015 року по 23.05.2015 року в розмірі 442 грн., з 24.05.2015 року по 23.07.2015 року в розмірі 221 грн., позивачка її отримувала.
Також окремо було призначено допомогу і на сім'ю, яка складалася з батьків позивачки, які таку допомогу також отримували.
Позивачка на час отримання грошової допомоги була особою працездатного віку, і до неї на той час підлягало застосуванню положення п. 7 Порядку, за яким якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.
Оскільки позивачка була особою працездатного віку і протягом 4-х місяців з дня призначення допомоги не працевлаштувалася, на підставі п. 7 Порядку виплату грошової допомогу їй було припинено з 24.07.2015 року.
Сім'я, яка складалася з батьків позивачки, отримувала і отримує щомісячну адресну допомогу окремо від доньки.
В подальшому в сім'ї батьків позивачки відбулися зміни обставин.
З 03.01.2017 року позивач почала надавати соціальні послуги інваліду 1 групи - її матері ОСОБА_6
03.07.2017 року позивачка звернулася до відповідача за призначенням щомісячної адресної допомоги, в якій просила її призначити, оскільки вона здійснює послуги з догляду за інвалідом 1 групи - ОСОБА_6 з 03.01.2017 року по 22.12.2017 року.
На цей час позивачка зверталася із заявою від іншого складу сім'ї, а саме, сім'ї, яка вже складалася з неї та її матері - інваліда 1 групи ОСОБА_6
В призначенні щомісячної адресної допомоги позивачу було відмовлено відповідно до п. 3 Порядку, оскільки особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається.
Разом з цим, суд зазначає, що при вирішенні цієї заяви відповідачем не було вирішено питання про призначення грошової допомоги на сім'ю, яка складалася вже з двох осіб - ОСОБА_1 та ОСОБА_6
В той же час дана допомога виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від іншого члену сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї), згода від ОСОБА_6 при зверненні до відповідача не була надана позивачкою, і це питання не було з'ясовано відповідачем при розгляді заяви ОСОБА_1 від 03.07.2017 року.
Так, в судовому засіданні від 18.01.2018 року представник позивача вказала, що позивачкою ставилося питання про повернення про призначення допомоги на сім'ю з двох осіб: ОСОБА_1 т.А. та ОСОБА_6, позивачка вказала в заяві, що здійснює постійний догляд за інвалідом 1 групи - ОСОБА_6 з 03.01.2017 року по 22.12.2017 року.
У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Так, відповідачем не вирішені питання щодо призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на сім'ю, яка складалася вже з двох осіб - ОСОБА_1 та ОСОБА_6, з яких ОСОБА_1 є особою працездатного віку, яка доглядає за особою з інвалідністю I групи, та ОСОБА_6, яка є особою з інвалідністю I групи. В судовому засіданні від 18.01.2018 року доводи позивача не були спростовані відповідачем.
З огляду на викладене, та керуючись абзацом 1 п. 3 Порядку, суд дійшов висновку про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 03.07.2017 року щодо призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на сім'ю, яка складається з ОСОБА_1, яка є особою працездатного віку та доглядає за особою з інвалідністю I групи, та ОСОБА_6, яка є особою з інвалідністю I групи.
Критерії правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень передбачені частиною 2 статті 2 КАС України.
Суд вважає, що дії відповідача не відповідають даним критеріям оскільки останній діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), застосування норм процесуального права можливо в силу приписів ст. 9 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.07.2017 року щодо призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на сім'ю, яка складається з ОСОБА_1, яка є особою працездатного віку та доглядає за особою з інвалідністю I групи, та ОСОБА_6, яка є особою з інвалідністю I групи.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя: К.Ш.Харабадзе