Справа № 644/6101/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Глібко О.В.
Суддя-доповідач: Калиновський В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 644/6101/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Калиновського В.А.

суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.12.2017, м. Харків, по справі № 644/6101/17

за позовом ОСОБА_3

до Інспектора роти № 6 батальйону № 1 УПП у м. Харкові ДПП Алтухова Олега Геннадійовича

про скасування постанови серії БР № 692742 від 20.09.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до Інспектора роти № 6 батальйону № 1 УПП у м. Харкові ДПП Алтухова Олега Геннадійовича, в якому просив суд: визнати протиправними дії інспектора роти №6 батальйону №1 УПП у м. Харків ДПП Алтухова О.Г. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності; скасувати постанову серії БР №692742 від 20.09.2017 року; зобов'язати інспектора справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.09.2017 року відповідачем відносно нього була складена постанова серія БР № 692742 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення, яке передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. В описовій частині постанови зазначено, що 20.09.2017 року о 17 год. 40 хв. в м. Харкові, на перехресті вул. Мар'їнська та Нетечинська набережна, ОСОБА_3 не виконав вимог знаку 5.16 «Напрям руху по смугах», а саме зі смуги, яка вказує рух ліворуч здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4 г) Правил дорожнього руху. Позивач вважає вказану постанову такою, що є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки, на його думку, інспектором ДПП не надано жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також зазначив, що відповідачем недотримана процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, ОСОБА_3 не були роз'яснені положення ст.ст. 307, 308 КУпАП, прав, передбачених статтею 268 КУпАП, а також права, порядок і строки оскарження постанови згідно зі ст.ст. 287-289 КУпАП, що не надало останньому змоги скористатись ними.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.12.2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 19 Конституції України, ст. 70, ч. 2 ст. 71 КАС України, ст.ст. 251, 252, 279 КУпАП, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, справа розглядається за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 20.09.2017 року інспектором роти №6 батальйону №1 УПП у м. Харків ДПП Алтуховим О.Г. було складено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_3 за фактом того, що 20.09.2017 року о 17 год. 40 хв. в м. Харкові, на перехресті вул. Мар'їнська та Нетечинська набережна, останній не виконав вимог знаку 5.16 «Напрям руху по смугах», а саме зі смуги, яка вказує рух ліворуч здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4 г) Правил дорожнього руху. Вказаною постановою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що доводи позивача про відсутність доказів в скоєнні ним даного правопорушення є безпідставними. Ці доводи позивача голослівні, ніякими доказами не підтверджуються та спростовуються постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відеозаписом, який надав відповідач, з якого видно, що ОСОБА_3 на момент зупинки автомобіля перебував на водійському місці, в автомобілі будь-які інші особи відсутні.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 20.09.2017 року о 17 год. 40 хв. в м. Харкові, на перехресті вул. Мар'їнська та Нетечинська набережна, ОСОБА_3 не виконав вимог знаку 5.16 «Напрям руху по смугах», а саме зі смуги, яка вказує рух ліворуч здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4 г) Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.4 Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи: a) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; г) наказові знаки. Показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила; д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об'єктів обслуговування; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

До наказових знаків відноситься знак 5.16 «Напрям руху по смугах», який показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Дія знака, що встановлений перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки 5.16 або 5.18 Знак 5.18 "Напрямок руху по смузі", установлені на ньому, не дають інших вказівок.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 зазначеного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 40 даного Закону встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з матеріалів справи докази дотримання умов, передбачених ч.2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», відсутні.

Також з матеріалів справи не вбачається який саме засіб відео фіксації був використаний. Тобто відсутні докази відповідності фіксації і ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Крім того, колегія суддів зазначає, що наданий відповідачем до суду відеозапис вчинення правопорушення ОСОБА_3, а саме не виконання останнім вимог знаку 5.16 «Напрям руху по смугах» (зі смуги, яка вказує рух ліворуч здійснив рух прямо) та порушення п. 8.4 г) Правил дорожнього руху, не підтверджує встановлення перед перехрестям дорожнього знаку 5.16 «Напрям руху по смугах» та, відповідно, поширення його дії на все перехрестя.

Таким чином, відеозапис правопорушення не містить інформації щодо факту самого порушення, а отже відповідач не може посилатися на нього, як на належний доказ, який підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що з наданого відповідачем до суду відеозапису вбачається, що позивач проїхав перехрестя на зелений рух світлофора, не створюючи при цьому будь-яких перешкод для інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Колегія суддів зазначає, що крім відеозапису відповідач не надав суду жодних допустимих доказів, які підтверджували б правомірність винесеної ним постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП України.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджують правомірність винесеної ним постанови з приводу притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП, не з'ясував всіх фактичних обставин справи, тим самим порушив права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови були неправильно застосовані норми чинного матеріального та процесуального права, і як наслідок апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 317 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.12.2017 р. по справі № 644/6101/17 задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.12.2017 по справі № 644/6101/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправними дії Інспектора роти № 6 батальйону № 1 УПП у м. Харкові ДПП Алтухова Олега Геннадійовича щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову БР № 692742 від 20.09.2017 р. у справі про адміністративне правопорушення.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 22.01.2018.