Справа № 308/11660/17
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суду Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Коціпак З.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві про визнання дій протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві про визнання дій протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач вважає, що постанова у праві про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є протиправною та зазначає, що не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Постанова складалася без врахування його повноважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки, скупчення потоку інших автомобільних автомобілів, інтенсивності руху. Крім того, як зазначає позивач працівниками патрульної поліції невірно зазначено дату складання постанови.

Позивач ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не прибули, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не прибули, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Проте подав до суду відзив на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 715857 від14.11.2017 року, 14 листопада 2017 року о 23 год. 15 хв., в .м Ужгород, по вул. Минайська, 67 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом проїхав на заборонений сигнал світлофору, а саме червоний, чим порушив вимоги ПДР України,чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову уповноваженого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин відповідачі у справі зобовязані довести правомірність рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху відповідними доказами.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до вимог ст. 122 ч. 2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Проте, в свою чергу, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено суду винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, суду не надано диск з записом скоєного ОСОБА_1, тобто не підтвердилися обставини викладені у протоколі серії АР № 715857 від 14.11.2017 року, тому суду неможливо встановити наявність чи відсутність вини у вчиненому ОСОБА_1 правопорушенні.

Також з матеріалів справи встановлено, що при винесенні постанови інспектор не дав належної оцінки і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, не прийняв до уваги усі пояснення водія ОСОБА_1 щодо відсутності його вини у вчиненні правопорушення.

Стаття 62 Конституції України визначає, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов'язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Як встановлено з матеріалів справи, при винесенні постанови інспектор не дав належної оцінки і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, у постанові не наведено будь-яких пояснення водія ОСОБА_1, чи відмови від дачі пояснень, внаслідок чого, суд приходить висновку щодо відсутності його вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 20, 241 255, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст. 293 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративні правопорушення від 14.11.2017 року № 715857 серії АР про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення від 14.11.2017 року № 715857 серії АР про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Дергачова