Справа № 760/3715/17
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 760/3715/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Оксюта Тарас Григорович
Суддя-доповідач : Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В. В.,
суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,
за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 01.09.2017, -
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дії Міністерства оборони України щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду війни згідно статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Просив зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення за результатами розгляду питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності після звільнення з військової служби.
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.09.2017 позов задоволено частково.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
В судове засідання з`явилися представники сторін. Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Представник позивача просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з того, що позивач має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на військову службу.
Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що позивач у 2013 році був визнаний з 11.07.2013 року первинно інвалідом ІІ групи внаслідок виконання обов`язків військової служби відповідно виписки із акту огляду МСЕК від 11.07.2013 року серії КИО-1 №0401661.
Позивач звернувся до уповноваженого органу Міністерства оборони - ІНФОРМАЦІЯ_1 , які той направив до відповідача - розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України для прийняття рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі інвалідності на підставі ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин).
Проте, Міністром оборони України затверджено протокол комісії відповідача від 02.12.2016 року про відмову у призначені одноразової грошової допомоги позивачу.
Згідно ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 Постанови КМ України № 499 від 28 травня 2008 року (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.
Відповідно до абзацу сьомого підпункту 2 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на військову службу (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі 30-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.
Тобто, положення Постанови № 499 та Порядку поширюють свою дію на порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги звільненим з військової служби особам у разі настання інвалідності, що сталася після 1 січня 2007 року, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.
Підтвердженням такої позиції є, зокрема, приписи Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 року № 284, виплату яких було завершено згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499.
Так, відповідно до пункту другого частини другої даного Порядку особам, звільненим з військової служби у разі настання, зокрема, II групи інвалідності внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період виконання обов`язків військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби, грошова допомога виплачується у розмірі 30-місячного грошового забезпечення.
Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що апелянт, пов`язуючи виплату одноразової грошової допомоги з терміном звільнення з військової служби, діяв неправомірно, оскільки відповідно до норм вказаного вище законодавства України підставою для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю є саме факт набуття такої інвалідності в період дії нормативно-правового акту.
Таким чином, оскільки позивач отримав інвалідність у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби, то він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та в Порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року №21-446а14, від 21 квітня 2015 року №21-135а15, від 10 березня 2015 року №21-563а14.
Рішення про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю військовослужбовців приймає головний розпорядник коштів, у даному випадку Міністерство оборони України, після отримання відповідного висновку із визначеним переліком документів, необхідних для призначення виплати.
Отже, розгляд питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення інвалідності у Міністерстві оборони України розглядається та приймається зазначеною комісією.
Таким чином, з моменту встановлення позивачу IІ групи інвалідності 11.07.2013 останній має право на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до ст.16 Закону № 2011-ХІІ, що спростовує доводи апелянта.
Також апелянт вказує, що суддею першої інстанції було допущено ряд порушень норм процесуального права, зокрема, призначення справи до розгляду в порядку скороченого провадження, питання вирішення відводу та таємниця нарадчої кімнати, тощо.
Колегія суддів зазначає, що згідно ч. 2 ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, а позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо часткового задоволення позову, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 01.09.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 01.09.2017 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 23.01.2018