Справа № 152/2005/17
Суддя: Соколовська Т. О.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 152/2005/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді Соколовської Т.О.

секретаря судових засідань Годованюк І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Цунаєва Олександра Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративного стягнення,

встановив:

21.12.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із даною позовною заявою, в якій зазначив, що 15 грудня 2017 року він отримав рекомендованим листом постанову серія БР № 330965 від 18.12.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за порушення ч.6 ст. 121 КУпАП, винесену інспектором СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Цунаєвим О.М. (далі - відповідач). Дану постанову вважає незаконною, оскільки вона прийнята з порушенням норм діючого законодавства.

08 грудня 2017 року приблизно в 17 годин автодорогою Вінниця - Тиврів, він за кермом автомобіля, з пасажиром в салоні - ОСОБА_4 повертався з м. Вінниця додому в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області. Після перетину перехрестя доріг біля АЗС, рухаючись в напрямку смт. Тиврів, за ними почав слідувати поліцейський автомобіль, що стояв біля перехрестя. Після ввімкнення проблискових маячків, вони зупинилися на узбіччі.

До автомобіля підійшов інспектор Цунаєв О.М., який повідомив, що в його транспортному засобі не працює підсвітка номерних знаків, на що він відповів, що підсвітка працює, і що номерні знаки освітлені достатньо, оскільки сам в цьому пересвідчився. Інспектор, не пред'явивши службового посвідчення, почав вимагати від нього посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на що він відповів, що особі, при виконанні службових обов'язків правильно було б представитися, пред'явити службове посвідчення, обґрунтувати законність своїх вимог. Але відповідач, не пред'явивши посвідчення, почав від нього вимагати ще й страховку. Після короткої суперечки з інспектором він пред'явив йому посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс.

Після ознайомлення з усіма пред'явленими ним документами інспектор заявив, що він виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення Правил дорожнього руху, на що він заперечив і вимагав скласти протокол, опитати свідка та передати справу на розгляд за його місцем проживання (реєстрації). Відповідач почав вимагати, щоб він вийшов з автомобіля і підписав винесену ним постанову. На що він відповів, що з постановою не згоден, що інспектор незаконно відмовляє йому в задоволенні клопотання про опитування свідка ОСОБА_4, який в той час знаходився поряд і повністю підтвердив факти і доводи, надані ним інспектору, що не було ані законної причини, ані доказів для винесення постанови, і не було складено протокол, як того вимагає чинне законодавство України у таких випадках.

У постанові відповідач в графі 6 «Суть адміністративного правопорушення» зазначив: «…керував автомобілем, у якого в темну пору доби не освітлювався задній номерний знак, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП», що не відповідає дійсним вимогам ч.6 ст.121 КУпАП, яка зазначає: «Керування водієм транспортним засобом…, з номерним знаком…, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернутим чи неосвітленим».

Також, в графі 10 постанови серія БР №330965 від 08.12.2017 року відповідач вказав, що він від підпису і отримання копії постанови відмовився, що не відповідає дійсності, так як він не відмовлявся ні від підпису, ні від отримання копії постанови.

Вважає, що відповідачем постанову винесено без урахувань вимог ст.ст. 34, 35, 256, 278, 280 КУпАП, грубо порушено процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до ст.279 КУпАП, йому не було роз'яснено його права і обов'язки, передбачені ч.1 ст. 268 КУпАП ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, не оголошено протокол про адміністративне правопорушення, не заслухано свідка, не досліджено доказів і не надано йому можливості заявити жодних клопотань.

У зв'язку з тим, що оспорювана постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства, позивач просить: визнати дії інспектора СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Цунаєва О.М. щодо складання постанови серії БР № 330965 від 08.12.2017 року незаконними, визнати незаконною та скасувати постанову серія БР № 330965 від 08.12.2017 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його - ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді від 22 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою судді від 22.12.2017 року запропоновано відповідачу Цунаєву О.М. в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз'яснено наслідки ненадання відзиву, у встановлений судом строк без поважних причин, право пред'явити зустрічний позов.

Учасникам справи роз'яснено, що відповідно до частини п'ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторонам роз'яснено також, що за клопотанням однієї зі сторін розгляд справи може проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та строки подання такого клопотання.

Згідно зворотніх поштових повідомлень про вручення поштових відправлень, ухвалу судді від 22.12.2017 року сторони отримали 28.12.2017 року, про що свідчать їхні розписки в одержанні копії ухвали (а.с. 10,11).

У встановлений ухвалою термін відповідачем Цунаєвим О.М. відзив на позовну заяву не подано, зустрічний позов не пред'явлено, від учасників справи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надійшло.

За вказаних обставин, суд, за правилами ч.6 ст.162 КАС України, вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Вирішуючи спір, суд встановив, що 08 грудня 2017 року інспектором СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Цунаєвим О.М. винесено постанову серії БР № 330965 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП України і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. за те, що він, як зазначено у постанові "… керуючи автомобілем "RENAULT TWINGO", номерний знак НВН 2673 08.12.2017 року о 17 год. 10 хв. на Т-02-12 Вінниця -Тиврів - Комаргород 23 км+200 м керував автомобілем, у якого в темну пору доби не освітлювався задній номерний знак", чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення (а.с.4).

Відповідно до вимог ч.ч.2-5 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З постанови про адміністративне правопорушення від 08.12.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 відмовився її підписати, що заперечує позивач у позовній заяві, стверджуючи, що він ані від підпису, ані від отримання постанови не відмовлявся, зміст постанови йому не оголошувався, при винесенні постанови йому також не роз'яснено його права та обов'язки.

Судом встановлено, що постанова, винесена відповідачем - інспектором СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Цунаєвим О.М. 08.12.2017 року серії БР №330965 відносно ОСОБА_2 з істотними порушеннями КУпАП, не відповідає вимогам закону, оскільки, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не ґрунтується на повно з'ясованих обставинах, що мають значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Встановленому судом факту відповідають адміністративно-правові відносини, що регулюються статтями 19, 55 Конституції України, статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 року), статтями ст.ст. 2, 5, 9, 19, 73, 74, 90, 242, 243, 244, 245, 286 КАС України, ст.ст. 280, 283, 287, 289, 293 КУпАП.

Відповідно до ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони на підставі в межах і у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 та ст.284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

Статтею 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення, а саме, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, із матеріалів справи не вбачається, якими доказами керувався відповідач, при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч.6 ст.121 КУпАП.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ст.ст. 72 -77 КАС України).

Частиною 2 ст.77 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, відповідачем не надано суду доказів (фото- і кінозйомки, пояснення свідків тощо) на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.6 ст.121 КУпАП, як того вимагає ст.251 КУпАП, а зазначені в постанові в справі про адміністративне правопорушення обставини не розкривають об'єктивну сторону правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач - інспектор СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Цунаєв О.М. своїм правом щодо доказування правомірності рішення не скористався, оскільки відзив на адміністративний позов та доказів, які достовірно вказують на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП суду не надав.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач Цунаєв О.М. не прийняв передбачених законом заходів по встановленню істини по справі, не відібрав пояснення у свідка події, хоча в салоні автомобіля позивача був пасажир ОСОБА_4 та не представив суду інших відомостей, що підтверджують винуватість ОСОБА_2, а лише постанова в справі про адміністративне правопорушення не може бути прийнята судом як беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, право ОСОБА_2 на використання своїх конституційних прав у сфері публічно - правових відносин з боку відповідачів порушено і підлягає судовому захисту.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягає стягненню з Головного управління національної поліції у Вінницькій області судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Керуючись статтями 19, 55 Конституції України, статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 року), ст.ст. 2, 5, 9, 19, 73, 74, 90, 242, 243, 244, 245, 286 КАС України, на підставі ст.ст. 280, 283, 287, 289, 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Цунаєва Олександра Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати дії інспектора СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Цунаєва Олександра Михайловича щодо складання постанови серія БР № 330965 від 08.12.2017 року неправомірними.

Постанову серії БР № 330965 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн., винесену 08 грудня 2017 року інспектором СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Цунаєвим Олександром Михайловичем - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КАС України на рішення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляд справи в письмовому провадженні, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом - п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 цього Кодексу.

Повне рішення складено і підписано 24.01.2018 року.

Суддя: Т.О. Соколовська