Справа № 2а-668/2010
Суддя: Стародубцева Л. О.
Дата ухвалення: 2010-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 2-а-668-2010 р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2010 року

Шосткінський міськрайсуд суд Сумської області в складі: головуючого - судді Стародубцевої Л.О. з участю секретаря Даниленко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління ДАІ ГУ МВС України Чернігівської області про визнання нечинною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії СВ № 092704 від 02 лютого 2010 року,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом пояснюючи та уточнюючи позовні вимоги просить суд визнати нечинною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії СВ № 092704 від 02. лютого 2010 року та справу закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення, мотивуючи тим, що вказаною постановою інспектором Ніжінського взводу ДПС ВДАІ при УМВС України в Чернігівській області прапорщиком міліції ОСОБА_2 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 260-00 гривень за порушення правил дорожнього руху - п.15.9 «е» ПДР України, в тому, що ОСОБА_1 02. лютого 2010 року о 08 год.55 хв. на 25 км. автодороги Кіпті-Глухів-Бачивськ, керуючи службовим автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку даного транспортного засобу ближче 30 м. від зупинки для маршрутних транспортних засобів.

Позивач вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню з тих підстав, що постанова необгрунтована, така, що не відповідає нормам КУпАП, є незаконною, оскільки не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубим порушенням законодавства.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення складений 02 лютого 2010 року, проте з тексту проколу, вбачається, що правопорушення відбулося 02.03.2010 року.

Крім цього, постанова винесена датою 02 лютого 2010 року і також з тексту самої постанови вбачається, що правопорушення відбулося 02.02.2010 року, а дата отримання примірника постанови зазначена 02.03.2010 року, тобто відповідачем невірно зазначені як дата складання протоколу про адміністративне правопорушення так і постанови, а також день вчинення адміністративного правопорушення.

В дійсності ж позивач разом з двома охоронцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходився у відрядженні з 24 лютого 2010 року по 02.03.2010 року, що підтверджується посвідченням про відрядження № 326 виданого Казенним заводом «Імпульс» у відрядження до Парубное і коли поверталися до м. Шостка, 02.03.2010 року, то дійсно, 02.03.2010 року о 08 год.55 хв. на 25 км. автодороги Кіпті-Глухів-Бачивськ, керуючи службовим автомобілем НОМЕР_1, у якому двигун перестав працювати, і він на вільному ходу з'їхав з дороги до узбіччя, яке було розчищене від снігу, увімкнув аварійну світлову сигналізацію та таким чином здійснив вимушену зупинку службового транспортного засобу за зупинкою для маршрутних транспортних засобів. В цей час до них під'їхав службовий автомобіль працівників ДАІ, та перевіривши документи склали протокол та постанову про адміністративне правопорушення за порушення зупинки даного транспортного засобу ближче 30 м. від зупинки для маршрутних транспортних засобів.

Працівники ДАІ не прийняли до уваги пояснення позивача, що виходячи з тієї дорожньої обстановки, яка малася в той момент на вказаній автодорозі, а саме все було вкрите снігом та не було нічого розчищено, жодних ознак будь- якого посадового майданчика для маршрутного транспорту в місці вимушеної зупинки не було видно, а також і будь-яких дорожніх знаків про наявність в тому місці посадового майданчика не було, і здійснюючи вимушену зупинку діяв згідно п. 15.14 та п. 9.11 ПДР України та що ці обставини можуть підтвердити його два свідка, які знаходились в службовому автомобілі.

Крім цього, всупереч вимогам ст. 9,278,280 КУпАП при розгляді справи та в постанові відсутні суттєві обставини, які повинні були бути з'ясовані при вирішенні питання про наявність складу адміністративного правопорушення.

Так, конкретно не зазначено в якому місці нібито зупинився, який це посадовий майданчик, якщо він там був, то які там проходять маршрутки. Інспектор ДАІ для фіксації нібито порушення правил ПДР не забезпечив зібрання необхідних доказів, не залучив свідків.

Крім цього, інспектор не роз'яснив прав, передбачених ст. 268 КУпАП та не надав можливості скористуватися правом захисника, оскільки розгляд справи відбувся на місці, без підготовки, що є грубим порушенням, чим фактично було позбавлено права участі в розгляді справи.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, мотивуючи тими ж самими обставинами.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не відомі. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчать розписки про вручення судових повісток. Заяви чи клопотання про перенос справи суду не надав.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника відповідача. Позивач не заперечує.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт здійснення вимушеної зупинки службового транспортного засобу саме 02.03.2010 року, та що при складанні протоколу, інспектор ДАІ для фіксації нібито порушення правил ПДР не забезпечив зібрання необхідних доказів, не залучив свідків, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Як слідує із змісту ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із матеріалів справи не вбачається, а відповідач не надав доказів у підтвердження того, що позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, не усунуті суперечності щодо доведення факту порушення п. п.15.9 «е» ПДР України, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме, здійснив зупинку даного транспортного засобу ближче 30 м. від зупинки для маршрутних транспортних засобів.

Крім того, також не усунуті суперечності щодо виконання вимог ст. 245, 256, 276,268. 278,279,280 КУпАП, КУпАП, щодо змісту протоколу та постанови, а саме в частині дати їх складання, дати та місця вчинення, свідчення свідків, не в повній мірі з'ясовані всі обставини справи, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог п. п.15.9 «е» Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

На підставі наведеного, відповідно до ст.122 ч 1, 247 ч .1 п.1, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення , керуючись ст. ст.159, 161, 162, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління ДАІ ГУ МВС України Чернігівської області про визнання нечинною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії СВ № 092704 від 02 лютого 2010 року задовольнити.

2. Скасувати постанову інспектора Ніжінського взводу ДПС ВДА1 при УМВС України в Чернігівській області прапорщика міліції ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення серії СВ № 092704 від 02 лютого 2010 року про накладання на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 260 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

На постанову може бути подана заява про апеляційне оскарження до Харківського апеляційного адміністративного суду через міськрайсуд протягом 10 днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга надається протягом двадцяти днів після надання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, або якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання цієї заяви.

Суддя Л.О. Стародубцева.