Справа № 713/11/18
Суддя: Кибич І. А.
Дата ухвалення: 2018-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/11/18
Провадження №2-а/713/3/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області, в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря Мірчева О.І., за участю представника позивача ОСОБА_1, за участю представника відповідача Чміль О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Адміністративної комісії при Вижницькій міській раді Чернівецької області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до відповідача Адміністративної комісії при Вижницькій міській раді. Посилається на те, що 14 грудня 2017 року через Вижницьке відділення поштового зв'язку отримав листа від Вижницького РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області, де знаходилась постанова про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2017 року, яка винесена державним виконавцем щодо виконання постанови №23 від 24.10.2017 року, яку видала Вижницька міська рада про стягнення з нього штрафу в розмірі 340,00 грн. На його звернення до державного виконавця з проханням отримати роз'яснення щодо штрафу, який з нього стягується, 15.12.2017 року державний виконавець надала йому можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження відносно нього та надала копію постанови за справою про адміністративне правопорушення №23 від 24.10.2017 року, яка винесена адміністративною комісією при Вижницькій міській раді, яка є виконавчим документом, і на підставі якої з нього стягують 340,00 грн. Зі змісту постанови №23 від 24.10.2017 року дізнався, що його оштрафовано адміністративною комісією при Вижницькій міській раді за те, що він після отримання попередження №39 від 20.09.2017 року не уклав договір з КУП «Комунальник» на вивіз ТПВ, чим порушив правила благоустрою міста та допустив адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП.

Вважає, що постанова адміністративної комісії при Вижницькій міській раді №23 від 24.10.2017 року є незаконною і необґрунтованою, порушує його права, свободи, інтереси, оскільки його незаконно притягають до адміністративної відповідальності, з нього незаконно стягуються грошові кошти. Він не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП, справу розглянула адміністративна комісія при Вижницькій міській раді, а не при виконавчому комітеті. Відповідальність за ст.152 КУпАП настає за порушення правил благоустрою населених пунктів, зокрема за порушення Правил благоустрою м.Вижниця. Правила благоустрою м.Вижниця затверджені рішенням сесії Вижницької міської ради від 06.04.2011 року за №54-6/11 та є додатком №1 до нього. Жоден з пунктів Правил благоустрою м.Вижниця не зобов'язує громадян укладати договори на вивіз ТПВ з КУП «Комунальник» чи з іншими суб'єктами господарювання. Також цього, не зобов'язує будь-який інший закон.

Зазначив, що проживає у малоповерховій будівлі, обов'язки власників малоповерхових будівель та тимчасових споруд зазначені у п.7.7 Правил благоустрою м.Вижниця. Згідно п.7.7 Правил благоустрою власники малоповерхових будівель зобов'язані: 7.7.1 утримувати в належному стані території, прилеглі до будівлі. 772. Регулярно здійснювати вивіз сміття (побутового, будівельного) та вторинних матеріалів шляхом укладання договорів на вивезення з житло експлуатуючими організаціями або з спеціалізованими підприємствами - перевізниками, які мають договірні відносини зі спеціалізованими підприємствами, що проводять утилізацію та знешкодження відходів у відповідності до діючих галузевих нормативно-правових актів, чи власноруч. Послався на положення ч.2 ст.14, ст.627 ЦК України, стосовно того, що ніхто не може бути примушений до дій, вчинення яких не є обов'язковими для неї та сторони є вільними в укладенні договору. Згідно вимог ЦК України, він на власний розсуд може укладати договір з КУП «Комунальник» на вивіз ТПВ, а може й не укладати договір. Згідно п.7.7.2 Правил він на свій вибір зобов'язаний здійснювати вивіз сміття шляхом укладення договору з певною організацією або власноруч. Жоден законодавчий акт, нормативно-правовий акт органів влади чи органів місцевого самоврядування його не зобов'язує до укладення договорів на вивіз ТПВ та укладення такого договору саме з КУП «Комунальник». Оскаржувана постанова є незаконною також з підстав притягнення його до адміністративної відповідальності не за відсутність договору на вивіз сміття, а за не укладення договору з конкретною організацією, тобто з КУП «Комунальник», що є порушенням вимог антимонопольного законодавства. Протокол про адміністративне правопорушення складався без його участі, його не повідомляли про розгляд питання про притягнення його до адміністративної відповідальності на адміністративній комісії, копія постанови не надсилалась. Оскільки він Правил благоустрою м.Вижниця не порушував, а тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст..152 КУпАП.

Просить скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення №23 від 24.10.2017 року, яка винесена адміністративною комісією при Вижницькій міській раді.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 адміністративний позов підтримав, посилався на обставини, викладені в позові, просив задовольнити. Зазначив, що попередження він не отримував, в письмовій формі йому не було запропоновано укласти договір, отримав тільки постанову про відкриття виконавчого провадження, де було зазначено про необхідність сплатити штраф. Він не має можливості укласти договір, оскільки перебуває у важкому матеріальному становищі, а також, побутових відходів у нього немає, оскільки має невеличке господарство та відходи дає тваринам. Жодних викликів та повідомлень про розгляд справи адмінкомісією не отримував.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, зазначив, що постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП є незаконною та винесена з порушенням законодавства України та КУпАП, немає доказів, які б підтвердили, що КУП «Комунальник» було скеровано ОСОБА_3 договір про надання послуг про вивіз сміття. Просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача Чміль О.П. позовні вимоги не визнала, зазначила, що 10 жовтня 2017 року інспектором з благоустрою Вижницької ОТГ було складено протокол про адміністративне правопорушення №10 від ОСОБА_3, оскільки останній після отримання попередження КУП «Комунальник» не уклав договір на вивіз сміття, чим порушив правила благоустрою м.Вижниця. Оскільки ОСОБА_3 не з'явився на засідання адміністративної комісії, 24.10.2017 року було винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП. Вважає постанову законною, такою, що винесена відповідно до вимог чинного законодавства. Постанову було направлено ОСОБА_3 24.10.2017 року, відразу після її винесення, 27.10.2017 року ОСОБА_3 отримав постанову особисто. Просить відмовити в позові.

Суд, заслухавши позивача та його представника ОСОБА_1, представника відповідача Чміль О.П., вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення учасників справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.20 ч.1 п.1 місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року).

Судом встановлено, що адміністративною комісією при Вижницькій міській раді 24.10.2017 року винесено постанову №23 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення ст.152 КУпАП, накладено стягнення у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_3 після отримання попередження №39 від 20.09.2017 року не уклав договір з КУП «Комунальник» на вивіз ТПВ, чим порушив правила благоустрою міста, що підтверджується копією постанови.

З протоколу про адміністративне правопорушення №10 від 10 жовтня 2017 року вбачається, що інспектор з благоустрою Вижницької ОТГ ОСОБА_6 склав протокол відносно жителя м.Вижниця - ОСОБА_3 за адміністративне правопорушення, яке виразилось у відсутності договору на вивіз (викид) ТПВ. Суть правопорушення: ОСОБА_3 після отримання попередження №39 від 20.09.2017 року не склав договір на вивіз сміття (ТПВ), чим порушив правила благоустрою Вижницької ОТГ, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП.

З протоколу засідання адміністративної комісії №23 від 24.10.2017 року вбачається, що адміністративною комісією розглянуто питання щодо розгляду постанови на ОСОБА_3, який після отримання попередження №39 від 20.09.2017 року не уклав договір на вивіз ТПВ з КУП «Комунальник», чим порушив Правила благоустрою м.Вижниця та допустив адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП. Постановлено - накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.288 КУпАП постанову адміністративної комісії може бути оскаржено у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 ч.3 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч.1 ст.218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1-104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частинами першою та другою статті 152-1, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 186-1, 189, 189-1, 196, 212-1 цього Кодексу.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до п.п.7 пункту "а" частини 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить і організація благоустрою населених пунктів.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені Законом України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 року.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до п.6 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень органів місцевого самоврядування належить затвердження правил благоустрою населених пунктів.

Пунктом 2 частини першої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Судом встановлено, що рішенням п'ятої сесії VІІ-го скликання №26-5/16 від 17.02.2016 року вирішено доповнити додатком №1 Правила благоустрою м.Вижниця, затверджені рішенням Вижницької міської ради від 06 квітня 2011 року №54-6/11, рішення набирає чинності з дня його оприлюднення, доручено виконавчому комітету оприлюднити рішення через газету «Вижницькі обрії» та офіційний сайт Вижницької міської ради, організацію виконання рішення покладено на КУП «Комунальник» Вижницької міської ради, що підтверджується копією рішення.

Відповідно до п.18.2.3, 18.2.4, 18.2.5 Правил благоустрою м.Вижниця, затверджених рішенням шостої сесії VІ скликання Вижницької міської ради №54-6/11 від 06.04.2011 року, після складення протоколу, він у п'ятиденний строк надсилається на розгляд до Вижницької міської адміністративної комісії чи до місцевих адміністративних комісій за місцем проживання порушника. Справа про адміністративне правопорушення розглядається адміністративною комісією в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання протоколу про адміністративне правопорушення. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, адміністративна комісія виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Відповідно до п.12.1 додатку №1 затвердженого рішенням п'ятої сесії VІІ-го скликання за №25-5/16 від 17.02.2016 року «Про доповнення до правил благоустрою м.Вижниця», які затверджені рішенням Вижницької міської ради №54-6/11 від 06.04.2011 року вбачається, що відсутність договору на вивіз сміття, тягне за собою адміністративну відповідальність за ст.152 КУпАП.

Відповідно до п.7.1.1. Правил благоустрою м.Вижниця, затверджених рішенням шостої сесії VІ скликання Вижницької міської ради №54-6/11 від 06.04.2011 року, збирання і вивезення відходів, очистка території в м.Вижниця регулюються Законом України "Про відходи", Санітарними правилами утримання територій населених місць (СанПиН 42-128-4690-88, Правилами надання послуг із збирання та вивезення твердих і рідких побутових відходів (затверджені наказом Держбуду України N 54 від 21.03.2000).

Відповідно до п.7.7.2. Правил, власники малоповерхових будівель та тимчасових споруд повинні регулярно здійснювати вивіз сміття (побутового, будівельного тощо) та вторинних матеріалів шляхом укладання договорів на вивезення з житлоексплуатуючими організаціями або з спеціалізованими підприємствами-перевізниками, які мають договірні відносини зі спеціалізованими підприємствами, що проводять утилізацію та знешкодження відходів у відповідності до діючих галузевих нормативно-правових актів, чи власноруч.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до об'єктів у сфері благоустрою населених пунктів віднесено території загального користування, вулиці, проїзди, інші території загального користування в межах населеного пункту.

Згідно з вимогами частини 2 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані:1) утримувати в належному стані об'єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту

прилеглу до цих об'єктів територію; 2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; 3) не порушувати права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів; 4) відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів; 5) допускати на об'єкти благоустрою, що перебувають у їх власності або користуванні, аварійно-рятувальні та інші служби для здійснення заходів щодо запобігання і ліквідації наслідків

надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Згідно з вимогами статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил. 2. Правила включають: 1) порядок здійснення благоустрою та утримання територій об'єктів благоустрою; 2) вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; 3) вимоги до утримання зелених насаджень на об'єктах благоустрою - територіях загального користування; 4) вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; 5) вимоги до санітарного очищення території; 6) розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; 7) порядок розміщення малих архітектурних форм; 8) порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; 9) інші вимоги, передбачені цим та іншими законами. 3. Правила не можуть передбачати обов'язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Отже, положення ч.2 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», не передбачають для громадян обов'язку укладання з органами державної влади та/або органами місцевого самоврядування договорів у сфері благоустрою населених пунктів.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення виявляється в умисних діях, коли особа свідомо порушує правила благоустрою і санітарії.

Відповідно до диспозиції ст.152 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в здійсненні дій, які заборонені правилами благоустрою території міст та інших населених пунктів.

До протиправних дій, за які настає відповідальність, згідно з санкцією ст.152 КУпАП належить, зокрема, захаращення, забруднення приміщень і місць загального користування якимись предметами, спорудами; кидання недопалків, лушпиння від насіння, паперу та іншого; кидання сміття з вікон, балконів, міського транспорту; спалювання листя, паперу, нечистот у місцях, спеціально для цього не відведених; забруднення собаками і кішками сходових кліток, дворів, вулиць, зелених насаджень; зберігання на проїжджої частини вулиць, тротуарах будівельних матеріалів, будівельного сміття, ухилення від підтримання в належному стані будинків та споруд.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського благоустрою.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи…

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

На підставі ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, судом встановлено, адміністративною комісією при Вижницькій міській раді було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення №10 від 10 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_3, однак при винесені постанови про адміністративне правопорушення №23 від 24.10.2017 року не було з'ясовано всіх обставин справи, не визначено та не надано оцінку дій позивача ОСОБА_3, та не доведено умислу у його діях, спрямованих на порушення правил благоустрою, чистоти та порядку у м.Вижниця, які передбачені статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В постанові формально зазначено порушення ОСОБА_3 правил благоустрою м.Вижниця, однак який саме пункт Правил позивачем не дотримано, в постанові не вказано.

Що стосується посилання відповідача стосовно обов'язку укладення договору на вивіз побутових відходів, що на їх думку є одним із складових правил благоустрою, за порушення яких передбачена відповідальність за ст. 152 КУпАП, судом встановлено наступне.

Згідно до вимог статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 627 Цивільного кодексу України закріплює, що відповідно до статті 6 цього ж Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги», визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством;

якість житлово-комунальної послуги - сукупність нормованих характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства.

Частиною 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Розділом V ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», визначені права та обов'язки споживачів, виконавців, виробників.

Відповідно до змісту п. 1 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Вказаною нормою закону передбачено обов'язок споживача укласти підготовлений виконавцем не будь-який договір на надання житлово-комунальних послуг, а лише такий договір, який відповідає типовому договору.

Судом встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення 10 жовтня 2017 року, так і при винесенні 24 жовтня 2017 року постанови про накладення адміністративного стягнення, позивачу ОСОБА_3, як споживачу, не було скеровано КУП «Комунальник», як органом, що відповідає за надання житлово-комунальних послуг, підготовлений відповідно до вимог закону «Типовий договір про надання послуг з вивезення ТПВ (сміття)». В матеріалах справи міститься супровідна разом з проектом договору, який був адресований позивачу тільки 26 грудня 2017 року на вимогу його представника.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає що спірна постанова прийнята відповідачем є протиправною та підлягає скасуванню. Представником відповідача не надано жодних доказів, які б спростовували встановлені судом обставини.

Крім того, суд вважає обґрунтованими твердження позивача, про те що в його діянні щодо неукладення договору немає складу адміністративного правопорушення ст.152 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.152 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 289 КУпАП, Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступила його посадова чи службова особа. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи вимоги закону, з Вижницької міської ради Чернівецької області за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень (59200, м.Вижниця, вул.Українська, 34, Код , КОАТУУ: ) на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації бюджету 22030106), необхідно стягнути судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі ст.ст.152, 218 ч.1, 247, 280, 287-289 КУпАП, статті 1, 10, 13, 17, 20, 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", ст.1, 19, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», керуючись ст.ст. 2, 72-77, 139, 243, 246, 250, 251, 286, 293 КАС України, Суд, -

ХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову адміністративної комісії при Вижницькій міській раді Чернівецької області №23 від 24 жовтня 2017 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Стягнути з Вижницької міської ради Чернівецької області за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень (59200, м.Вижниця, вул.Українська, 34, Код , КОАТУУ: ) на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації бюджету 22030106) - судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (Вісімдесят) копійок.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. А. Кибич