Справа № 669/907/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 669/907/17

Головуючий у 1-й інстанції: Бараболя Н.С.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

17 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 07 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі - відповідач) про зобов'язання Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з 29.06.2017 року здійснити переведення ОСОБА_2 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час смерті чоловіка - ОСОБА_4, виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку та стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 07.09.2017 року адміністративний позов задоволено, зобов'язано Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити переведення ОСОБА_2 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час смерті чоловіка - ОСОБА_4, починаючи з 29 червня 2017 року та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку. Також, зобов'язано повернути ОСОБА_2 сплачений при подачі позовної заяви судовий збір в розмірі 640 грн.

При прийнятті вказаної постанови суд першої інстанції послався на те, що відмова у призначенні позивачці пенсії по втраті годувальника в залежності від розміру пенсії її померлого чоловіка на час настання смерті, суперечить діючому законодавству та не може бути визнано правомірною.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що на даний час обчислення пенсії у зв'язку із втратою годувальника непрацездатному члену сім'ї померлого судді з суддівської винагороди Законом не передбачено.

На зазначену апеляційну скаргу позивачка подала відзив, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність у неї права на призначення пенсії по втраті годувальника на загальних підставах, тобто на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В судовому засіданні в режимі відеоконференції позивачка та її представник заперечили проти апеляційної скарги відповідача та просили залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки та її представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як слідує із матеріалів справи, ОСОБА_2 з 26 липня 1968 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується даними свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1, виданого 28.07.1968 року Гаврилівською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого 23.06.2017 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 працював головою Ізяславського районного суду Хмельницької області з 07 серпня 1987 року, а з 8 жовтня 2009 року до дня смерті перебував у відставці і отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Станом на червень, тобто на час смерті ОСОБА_4, розмір його довічного грошового утримання становив 27426,43 грн., що підтверджується даними довідки № 1792, виданої 04.07.2017 року Білогірським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької області.

Разом з цим, судом першої інстанції встановлено, що на день смерті ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_2 була непрацездатною, отримувала пенсію за віком, перебувала на утриманні чоловіка, який отримував щомісячне довічне грошове утримання, як суддя у відставці. Останній надавав позивачці допомогу, яка була для неї постійним та основним джерелом засобів до існування, тому у зв'язку із його смертю, ОСОБА_2 здобула право на отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

29 червня 2017 року ОСОБА_2 звернулася Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника та розпорядженням Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області № 123893 від 19 серпня 2017 року останній довічно, з 29 червня 2017 року призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника в розмірі 2432,65грн.

В подальшому, 17 липня 2017 року позивачка звернулася з заявою до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про надання інформації щодо правових підстав призначення їй пенсії по втраті годувальника в розмірі 2432,65 грн.

За результатами розгляду заяви, Білогірським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької області листом № 20/Г-9 від 25.07.2017 року роз'яснено позивачці, що на даний час обчислення пенсії у зв'язку з втратою годувальника непрацездатному члену сім'ї померлого судді з суддівської винагороди Законом не передбачено.

ОСОБА_2, вважаючи, що її права порушені, звернулася з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та підтверджені належними доказами, з чим погоджується колегія суддів з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 10 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 36 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Частина 1 статті 37 Закону № 1058-IV передбачає, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено належними доказами, що на час смерті чоловіка та звернення до відповідача із заявою про перехід на пенсію у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_2 була непрацездатною у зв'язку з досягненням пенсійного віку, являлася інвалідом ІІ групи та до дня смерті чоловіка перебувала на його утриманні, а тому відповідала усім вимогам, які необхідні для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, колегія суддів визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що за приписами Закону № 1058-IV члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті. За таких обставин, відсутні підстави для відмови у призначенні позивачці пенсії по втраті годувальника в залежності від розміру пенсії (доходів) її померлого чоловіка на час настання смерті.

Аналогічну позицію висловив і Вищий адміністративний суд України в постанові від 21 січня 2016 року по справі № 677/2056/14-а.

Що стосується посилань відповідача на те, що при розрахунку пенсії у зв'язку з втратою годувальника не може враховуватись розмір отримуваного годувальником щомісячного довічного утримання на час настання смерті, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно ст. 142 ч. 5 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, щомісячне довічне грошове утримання також являє собою регулярну щомісячну грошову виплату, яка була призначена чоловікові позивачки, у зв'язку із звільненням у відставку, та виплачувалась територіальним органом Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України як захід матеріального забезпечення.

Враховуючи наведене колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційної скарги відповідача, оскільки право на переведення позивачки на пенсію у зв'язку з втратою годувальника передбачено Законом № 1058-IV, який не містить ніяких виключень щодо годувальників.

Крім того, слід зазначити, що відмінність у ставленні при призначенні пенсії даного виду не може бути визнана виправданою з точки зору об'єктивних та розумних обґрунтувань, оскільки отримувана годувальником сума щомісячного грошового утримання за правовою природою являлась призначеною на законних підставах регулярною виплатою за рахунок державних коштів. Не врахування відповідачем розміру доходу годувальника на час настання смерті призвело до того, що сама суть права позивачки на отримання пенсії по втраті годувальника втратила суть.

Вказані висновки узгоджуються з постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року по справі № 348/840/17, яка в силу ухвал Вищого адміністративного суду України від 13.10.2017 року та Верховного суду України від 05.01.2018 року залишена в силі.

Також, слід зазначити, що практикою Європейського Суду з прав людини (справа «Пічкур проти України»), визначено що, якщо держава вирішує створити механізм соціальних виплат, вона повинна зробити це у спосіб, що відповідає статті 14 Конвенції щодо заборони дискримінації. Дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об'єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду належних доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 77, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 07 вересня 2017 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати іі прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 328, 329 КАС України.

Постанова суду буде складена в повному обсязі 24 січня 2018 року .

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.