Справа № 539/2554/17
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Гудков С.В.

15 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 539/2554/17

Харківський апеляційний адміністративний суд
у складі колегії:
головуючого судді: Бенедик А.П.
суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.
за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (головуючий-суддя І інстанції: Гудков С.В.) від 04.12.2017р. (повний текст рішення складено 04.12.17р.) по справі №539/2554/17
за позовом ОСОБА_1
до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області
про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов`язання перерахувати пенсію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із адміністративним позовом до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив:
- визнати рішення від 15.06.2017 року Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про відмову в перерахунку йому пенсії неправомірним та скасувати його;
- зобов`язати Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати та сплачувати пенсію по інвалідності в розмірі фактичної заробітної плати в сумі 2198.78 крб. за один неповний місяць липень 1986 р. по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ч. 1 ст. 54, ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п.3, п.п.1, п.п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_1 №36 від 20.04.2017 року, починаючи з 28 квітня 2017 року, із врахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інвалідом 2 групи, захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 01.06.1986 року по 05.09.1986 року. Отримує пенсію через Лубенське об`єднане Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області, відповідно до п.1 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у мінімальному розмірі. 23.11.2011 року було прийнято постанову КМУ №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На даний час йому стало відомо, що грошове забезпечення було йому нараховане та виплачене без врахування документів, які на той час були під грифом таємно та для службового користування і діяли на той час та є чинними тепер. 20.04.2017 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 правонаступника в/ч НОМЕР_2 , в якій він проходив військову службу в 1986 році і здійснити перерахунок заробітної плати за період виконання обов`язку по ЛНА на ЧАЕС за липень 1986 року з урахуванням вищезазначених постанов та видати відповідну довідку про заробітну плату (грошове утримання) з урахуванням перерахунку для пред`явлення до органів Пенсійного фонду України для нарахування пенсії. Отримавши довідку № 36 від 20.04.2017 року з перерахованою заробітною платою він 28.04.2017 року звернувся до Лубенського об`єднаного УПФУ Полтавської області з заявою про перерахунок його пенсії. Рішенням Лубенського об`єднаного УПФУ Полтавської області № 225 від 15.06.2017 року відмовлено у перерахунку пенсії та листом від 19.06.2017 року повідомили, що розрахунок проведено з порушенням норм чинного законодавства. Не погоджуючись із вказаними діями, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.12.2017 року адміністративний позов задоволено.
Визнано рішення № 225 від 15.06.2017 року Лубенського об`єднаного управління пенсійного фонду України Полтавської області про відмову в перерахунку позивачу пенсії неправомірним та скасовано його.
Зобов`язано Лубенське об`єднане УПФУ Полтавської області здійснити перерахунок та виплачувати позивачу пенсію по інвалідності в розмірі фактичної заробітної плати в сумі 2198,78 крб. за період роботи за один неповний місяць липень 1986 року по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст.ст. 15, 39, 54, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п.3,п.7,п.9 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на підставі довідки № 36 від 20.04.2017 року, виданою військовою частиною НОМЕР_1 , починаючи з 28 квітня 2017 року, із врахуванням виплачених сум.
Судовий збір віднесено на рахунок держави.
Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.12.2017 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело не неправильного вирішення справи.
Вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про протиправність оскаржуваного рішення відповідача про відмову в перерахунку позивачу пенсії.
Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що позивач є ліквідатором аварії на ЧАЕС 1-ї категорії 2 групи, отримує пенсію через Лубенське об`єднане УПФУ Полтавської області.
Згідно первинних документів: довідки в/ч 75166 від 12.11.1992 року та архівних довідок №62516 від 16.01.2012 року і №1109 від 06.01.2015 року, виданих Галузевим державним архівом Міністерства Оборони України, позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 01.06.1986 року по 05.09.1986 року.
В січні 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до цієї постанови проведено осучаснення заробітку за роботи в зоні відчуження з використанням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 (правонаступника в/ч НОМЕР_2 ) та отримав довідку від 20.04.2017 року за № 36, яка в повній мірі відображає його заробітну плату отриману за роботу в зоні відчуження та відповідає всім нормативно-правовим актам Уряду про оплату праці у 30 км зоні ЧАЕС, які були під грифом «таємно», довідка підписана командиром в/ч та посвідчена печаткою.
Зазначену довідку позивач для перерахунку пенсії надав до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області.
Рішенням № 225 від 15.06.2017 року відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки розрахунок заробітної плати було здійснено згідно порядку, який поширюється на робітників та службовців, в той час як позивач був військовослужбовцем, на яких законодавство про працю не розповсюджується, обчислення проведено на підставі різних законодавчих актів, та безпідставно проведено нарахування премій та заробітку за вихідні дні, і підстави для проведення перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробіток № 36 від 20.04.2017р. відсутні.
Позивач не погоджуючись із вищевказаним рішенням відповідача, звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для відмови у перерахунку позивачу пенсії із довідки № 36 від 20.04.2017 року перерахованої заробітної плати за час виконання військових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС за період неповний місяць липень 1986 року у сумі 2198,78 крб. відсутні.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
З 23.05.1986 року розпорядженням № 1031-рс на військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у ІІІ, ІІ, І зонах небезпеки та зоні особливого контрою, були поширені порядок та розміри оплати праці, передбачені розпорядженням № 964-рс (5-, 4-, 3-кратний розмір тарифної ставки (посадового окладу)). Тобто з цієї дати за оплатою праці їх прирівняли до інших робітників та службовців.
Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Пунктом 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, І - 3). При цьому у всіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
Після аварії на ЧАЕС 26 квітня 1986 року Уряд колишнього СРСР та Української PCP ухвалили рішення із грифом «таємно» щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа «таємно» та для «службового користування» стало відомо, що при нарахуванні даної заробітної плати не були враховані вимоги нормативних матеріалів: розпорядження РМ СРСР № 964 від 17.05.1986; постанова РМ СРСР № 524-156 від 7.05.1986; розпорядження РМ СРСР № 1031 від 23.05.1986; постанова РМ СРСР № 655-195 від 5.06.1986; постанова РМ УРСР № 207-7 від 10.06.1986; рішення № 351 від 02.02.1987 та ін.
У вищеназваних нормативно-правових актах йдеться про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дія яких поширюється як на військовослужбовців та військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З моменту аварії оплату праці регулювала постанова № 524-156, тобто з ними розраховувалися за підвищеними до 100% тарифними ставками (посадовими окладами), незалежно від населеного пункту, де вони перебували.
Статтею 40 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що військовозобов`язаним, вільно найомним, призваним та направленим для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також тим, які несуть службу на території" радіаційного забруднення, оплата праці провадиться згідно із статтею 39 цього Закону за всі календарні дні роботи на підставі довідки, яка надається військовою частиною.
Згідно з нормативними актами, які діяли в той період, матеріальне забезпечення військовослужбовців, які були направлені для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році проводилось наступним чином.
Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС ви 07.05.1986р. №524-156 (Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986р. №168- 5) передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) робітникам підприємств та організацій, що приймали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти кілометровій зоні до 100%.
Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986р. № 1031 «Про оплату праці військовослужбовців-учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» встановлено, що на військовослужбовців, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, розповсюджується порядок і розміри підвищеної оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986р. №964.
При цьому грошове забезпечення в підвищених розмірах виплачувати виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам і мічманам також з окладів по військовому або спеціальному званню.
Листом Міністерства праці України від 29.10.1992 року № 09-3751 було наголошено, якщо працівник не отримав нараховану йому у 1986-1990 роках заробітну плату за період роботи в зоні ЧАЕС, це не позбавляє його права на призначення пенсії із зазначеного заробітку.
Окрім того, Міністерство праці і соціальної політики України в листі №03-3/1652-018-2 від 13.04.2001 року «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 роках осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забруднення навколишнього середовища» теж наголошується, що якщо учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС донараховано заробіток за роботу в зоні відчуження в кратних розмірах, але виплата донарахованої суми не проведена і не нараховані додаткові страхові внески то це не позбавляє права інваліда на призначення премії із заробітку в зоні відчуження.
Згідно ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, шо настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11 2011р. № 1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який діє з 01.01.2012 року. Зазначеним Порядком передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Обчислення пенсій відповідно до Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які відповідно до статті 15 вказаного Закону видаються установами та організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату). Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження являються первинні документи про нараховану заробітну плату та фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.
Згідно складеного до довідки № 36 від 20.04.2017 року розрахунку оплати праці в зоні відчуження за липень 1986 року вказано, що відповідно до Архівної довідці Міністерства Оборони України № 5/75 від 19.01.2017 року позивач на підставі наказу командира в/ч 75166 у складі військових формувань виконував спеціальні роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08.06.1986 року по 22.08.1986 року. З 01.06.1986 року по 07.06.1986 року місце дислокації в/ч 75166 в м.Лубни; червень 1986 року - 23 кал. дні з 08.06.1986 року по 30.06.1986 року в Зоні №1; липень 1986 року 2 кал. дні з 01.07.1986 року по 02.07.1986 року в Зоні № 2; серпень 1986 року 22 кал.дні з 01.08.1086 року по 22.08.1986 року в Зоні № 0 вересень1986року - з 01.09.1986 року по 05.09.1986 року місце дислокації в/ч 75166 м.Лубни. Оплата за один неповний календарний місяць липень1986 року (01.07.1986 року - 02.1986 року).
Грошове утримання, збережене за основним місцем служби. Посадовий оклад - 144 крб. / 31 дн. = 9,29 крб. Військове звання - 25.00 крб. / 31 дн. * 2 дн. = 1.61 крб. Сума = 10,90 крб. Посадовий оклад за 1 день - 144 крб. / 162 год. = 0.89 крб. * 100% = 1,78 крб.* 6 год. = 10,67 крб. Військове звання за 1 день - 25.00 крб./162 год.* 6 год. = 1,85 крб. Всього - 12,52 крб.
Оплата за фактично виконану роботу у зоні ЧАЕС за 2 дні виїздів в 30 км. зону. 12.52 крб. * 2 роб.дні * 3 кр. = 75,10 крб. Сума = 75.10 крб.
Оплата за роботу у вихідні дні. Вихідні дні відсутні.
Премія 40% посадового окладу. 12.52 крб. * 2 роб.дні * 3 кр. * 40% = 30,05 крб. Сума = 30,05 крб. Всього за 2 дні - 10,90 крб.+ 75,10 крб.+ 30,05 крб. = 116,05 крб.
Відповідно до п.1 ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та відповідно до п.4,п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з додаванням до повного календарного місяця 116,05 крб./ 2 кал.дні * 31 кал.дні = 1798,78 крб.
Згідно п.1, пп.3 Постанови РМ УРСР № 207-7 від 10.06.86 року додається премія 400 крб., що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку. 1798,78 крб. + 400 крб. = 2198,78 крб.
Розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсій. (лист Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.92 р. № 09-3751).
На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для відмови у перерахунку позивачу пенсії із довідки № 36 від 20.04.2017 року перерахованої заробітної плати за час виконання військових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС за період неповний місяць липень 1986 року у сумі 2198,78 крб.
Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Таким чином, оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування, не довів правомірності власних дій, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.12.2017р. по справі №539/2554/17 відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.
Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.12.2017р. по справі №539/2554/17 за позовом ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов`язання перерахувати пенсію залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя (підпис)А.П. Бенедик
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець Л.В. Мельнікова

Повний текст постанови складено 25.01.2018р.