Справа № 804/204/8170/17
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
25 січня 2018 р. Справа № 804/204/8170/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В., перевіривши матеріали позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Дніпропетровського обласного військового комісаріату про стягнення переплати, -

ВСТАНОВИВ
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду з Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійши матеріалами позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Дніпропетровського обласного військового комісаріату про стягнення з Дніпропетровського обласного військового комісаріату на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області суму надміру виплаченої пенсії за період з 01.01.2008 по 31.08.2014 в розмірі 23619,26 грн. (двадцять три тисячі шістсот дев`ятнадцять гривень двадцять шість копійок) виплаченої пенсіонеру ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом їх переказу на р/р НОМЕР_1 , відкритий у філія - Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО 305482, ОКПО 21910427.

В обґрунтування позовної заяви позивачем вказано, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - пенсіонер) знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони Україні від 04.09.2000 № 198 ОСОБА_1 звільнено в запас за власним бажанням та призначено пенсію за вислугу років.

Позивач 11.08.2014 отримав від Дніпропетровського обласного військового комісаріату лист № 7/740/3 з додатками 2-х довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ..

Однак, під час перевірки особово-пенсійної справи ОСОБА_1 було виявлено технічна помилка при введені найменування посади до електронної бази даних, що призвело в подальшому до невірно встановленого розміру посадового окладу.

У зв`язку з зазначеною помилкою відповідача, виникла переплата пенсії, виплаченої пенсіонеру за період з 01.01.2008 по 31.08.2014 в розмірі 23619,26 грн. (двадцять три тисячі шістсот дев`ятнадцять гривень двадцять шість копійок).

Позивач не одноразово звертався до відповідача з пропозицією останньому повернути зазначену суму переплати пенсії самостійно, проте відповідачем зазначені вимоги позивача проігноровані.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження в адміністративній справі за даним позовом, суддя виходить з наступних обставин.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до п.1 та п. 2 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: оча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

За змістом ч.5 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Як видно з обставин справи, відповідач у спірних правовідносинах не виконував функцій суб`єкта владних повноважень, а виступав організацією, установою, яка мала надати документи, необхідні для призначення пенсії органами, що призначають пенсії.

Відповідно до ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Як видно з позовної заяви та доданих до неї документів, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з Військомату на його користь кошти переплати пенсії ОСОБА_1 , оскільки Військомат у 2014 році надав органу пенсійного фонду довідку про розмір грошового забезпечення колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , та на підставі цієї довідки позивачем здійснено перерахування пенсії в розмірі більшому, ніж належало до виплати такій особі.

Тобто, з наведеного видно, що у даних відносинах відповідач не виконував функцій суб`єкта владних повноважень, а діяв як установа, яка надавала документи, необхідні для перерахунку пенсії іншим органам, що призначають пенсії.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 18.06.2013 № 21-124а134 в адміністративній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності та відшкодування суми зайво виплаченої пенсії (номер судового рішення в ЄДРСР 32668497).

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що розгляд справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до ІНФОРМАЦІЯ_3 про стягнення переплати пенсії не належить до юрисдикції адміністративного суду, оскільки, з огляду на положення ст.21 КАС України, підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо, позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, слід відмовити позивачеві у відкритті провадження у даній адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 19, п. 1 ч. 1 ст. 170, ст. ст. 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ
Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Дніпропетровського обласного військового комісаріату про стягнення переплати.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Царікова