Справа № 802/479/17-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/479/17-а Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Руслана Миколаївна

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

17 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника відповідача: Гнатюка М.А.

представника відповідача: Кравець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи до Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання перевірки протиправною та скасування її результатів,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року Вінницьке обласне бюро судово-медичної експертизи (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - відповідач) про визнання планової перевірки Вінницької виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з 21 по 24 лютого 2017 року незаконною та такою, що суперечить чинному Законодавству України, результати перевірки - нікчемними та скасування акту № 45 за її результатами.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на те, що у період з 21 лютого 2017 по 24 лютого 2017 року Вінницьким обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності незаконно проведено планову перевірку по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Обласного бюро судово-медичної експертизи, за результатами якої складено акт від 24 лютого 2017 року, який має ознаки нікчемності.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.06.2017 року у задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.

При прийнятті вказаної постанови суд першої інстанції послався на те, що проведеною перевіркою не обмежуються права і обов'язки органів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги, про причини неявки суду не повідомив.

Представники відповідача заперечили проти апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як слідує із матеріалів справи, відповідно до направлення № 45 від 20.02.2017 року та на підставі п. 3.2 Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затвердженої постановою правління Фонду від 29.12.2010 № 29, та згідно з наказом Вінницької міської виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду від 16 грудня 2016 року № 107ОД, з метою дослідження порядку витрачання, повноти і своєчасності повернення страхових коштів, правомірності призначення та виплати матеріального забезпечення застрахованим особам у період з 21.02.2017 року по 24.02.2017 року проведено планову перевірку Обласного бюро судово-медичної експертизи.

За результатами проведеної перевірки, 24.02.2017 року складено акт перевірки по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності страхувальника Обласного бюро судово-медичної експертизи.

В ході проведення перевірки відповідачем виявлено порушення п. 3, п. 7, п. 15 "Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266, ч. 3 ст. 50, ч. 1 ст. 51 ст. 53 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001 р. № 2240-ІІІ та ч. 3 ст. 30, ст. 33, ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в наслідок чого неправомірно використано кошти Фонду в сумі 74 258,82 грн. та несвоєчасно повернуто кошти Фонду в сумі 2033,38 грн.

Позивач, не погоджуючись із висновками, викладеними в акті проведеної перевірки від 24.02.2017 року, оскаржив його в адміністративному порядку до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Вінницького обласного відділення.

За результатами розгляду заперечення Обласного бюро судово-медичної експертизи, долученого до акту перевірки по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Вінницька міська Виконавча дирекція Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залишила заперечення без задоволення.

Позивач, не погоджуючись із діями відповідача, вважаючи, що його права порушені, звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що проведеною перевіркою не обмежені права і обов'язки органів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», з чим погоджується колегія суддів, зважаючи на наступне.

Так, відповідно до направлення № від 20.02.2017 року та на підставі п. 3.2 Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, відповідно до Інструкції № 29 та згідно з наказом Вінницької міської виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду від 16 грудня 2016 року № 107ОД, з метою дослідження порядку витрачання, повноти і своєчасності повернення страхових коштів, правомірності призначення та виплати матеріального забезпечення застрахованим особам у період з 21.02.2017 по 24.02.2017 проведено планову перевірку Обласного бюро судово-медичної експертизи, за результатами якої, 24.02.2017 року складено акт перевірки по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності страхувальника Обласного бюро судово-медичної експертизи.

В результаті проведеної перевірки відповідачем виявлено порушення п. 3, п. 7, п. 15 "Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266, ч. 3 ст. 50, ч. 1 ст. 51 ст. 53 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001 р. №2240-ІІІ та ч. 3 ст. 30, ст. 33, ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", що стало причиною неправомірного використання коштів Фонду в сумі 74 258,82 грн. та несвоєчасного повернення коштів Фонду в сумі 2033,38 грн.

Крім того страхувальник-позивач не надав для перевірки робочому органу Фонду листки непрацездатності, які надійшли до установи у другому півріччі 2013 року та були оплачені за рахунок коштів Фонду на загальну суму 70545,02 грн., пояснивши, що листки непрацездатності були знищені і в підтвердження надано копію Акту списання, що стало підставою для невизнання підтвердженими даних страхувальника щодо сум витрат Фонду.

Позивач, не погоджуючись із висновками, викладеними в акті проведеної перевірки від 24.02.2017, оскаржив його в адміністративному порядку до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Вінницького обласного відділення.

За результатами розгляду заперечення Обласного бюро судово-медичної експертизи до акту перевірки по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Вінницька міська Виконавча дирекція Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залишила заперечення без задоволення.

Позивач, не погоджуючись із діями відповідача, звернувся до суду із адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що проведена планова перевірка позивача робочим органом Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є правомірною, а складений за результатами перевірки Акт перевірки від 24 лютого 2017 року є обгрунтованим, складеним у межах повноважень, визначених законодавством України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування та не підлягає оскарженню, з чим погоджується і колегія суддів, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 р. № 1105 (далі - Закон № 1105), фонд соціального страхування України має право: перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки; накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону; вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування; порушувати відповідно до законодавства питання про притягнення посадових осіб до відповідальності за порушення законодавства у сфері соціального страхування, вимагати надання інформації про вжиті заходи.

Частиною другою статті 12 Закону № 1105 визначено, що на відносини у сфері здійснення контролю за своєчасністю подання та достовірністю поданих роботодавцем відомостей щодо отримання коштів Фонду та дотримання порядку їх використання не поширюється дія Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Згідно постанови правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності «Про затвердження Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження» від 22.12.2010 року № 29 (далі - Інструкція № 29), як така, що не суперечить вимогам Закону № 1105 в частині встановлення порядку проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду, порядку прийняття рішень за результатами перевірок та процедуру оскарження рішень за результатами перевірок.

У п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71- VІІІ (далі - Закон № 71) зазначено, що у 2015 та у 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюється виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Разом з тим, ст. 41 Податкового кодексу України визначено, що органи Фонду не віднесено до контролюючих органів із адмініструванням податків, зборів, платежів, саме для яких і введено обмеження на проведення перевірок.

Таким чином, Законом № 71 не обмежуються права і обов'язки органів Фонду на проведення перевірок правильності використання коштів Фонду відповідно до вимог Закону № 1105. Після отримання висновків Міністерства соціальної політики України (лист від 30.03.2015 року № 4415/0/14-15/18) та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (лист від 19.03.2015 року № 4801-08/8711-03) щодо завершення строку дії постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 року № 408, органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності перевірки страхувальників проводяться відповідно до вимог Інструкції № 29 без обмежень.

Колегія суддів, зясувавши обставини по справі, прийшла до висновку, що посилання позивача в своїй апеляційній скарзі на те, що Фонд не мав права проводити перевірку спростовується наведеними вище обставинами.

Що стосується твердження позивача в апеляційній скарзі про те, що листки непрацездатності були знищені в зв'язку із закінченням терміну їх зберігання (три роки), встановленого Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5, то слід зазначити, що дане твердження суперечить вимогам пункту 2.10 цього Переліку, де вказано, що обчислення строків зберігання документів проводиться з 01 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством. Тобто, обчислення строку зберігання справ, завершених діловодством у 2013 році починається з 01 січня 2014 року.

Крім того, Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року № 1000/5 не допускається знищення не ревізованих (не охоплених перевіркою) фінансових та бухгалтерських документів. Правилами заборонено вилучати документи для знищення без проведення попередньої експертизи їх цінності.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що апелянт просить задовольнити позовні вимоги, визнавши планову перевірку протиправною, скасувати її результати та Акт перевірки. Тобто, позивач оскаржує перевірку та складений за її результатами Акт перевірки від 24.02.2017 року.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку заявленим вимогам, наданим доказам та прийшов до підставного висновку, що Акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні статті 17 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року), не зумовлює будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, а тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України, в рішенні від 24.09.2013 року (справа за позовом ВАТ «Енергопостачальна компанія «Миколаївобленерго» до державної екологічної інспекції в Миколаївській області про визнання дій протиправними).

Крім того, колегія суддів зауважує, що задокументовані оскаржуваним актом порушення можуть слугувати підставою для прийняття відповідачем відповідних рішень.

За таких обставин, оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо складання Акту, викладення висновків перевірки може бути надана судом при вирішенні спору при оскарженні рішення, прийнятого на підставі такого акту перевірки.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 січня 2018 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.