Справа № 804/7835/17
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 р. Справа № 804/7835/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
за участю представників сторін:
представника позивача Корнієнко Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовом Дніпровського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів незаконно виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 3 340,45 грн., -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2017 р. провадження по справі було відкрито та справа призначена до судового розгляду.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
Громадянка ОСОБА_2, відповідно до наказу від 25.02.2016 року №НТ 160225, отримала статус безробітної та перебувала на обліку в Дніпровському міському центрі зайнятості. В період з 16.05.2016 р. по 30.06.2016 р. відповідачу було нараховано та виплачено 3 340,45 грн. матеріальної допомоги по безробіттю.
На виконання вимог ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 №1533-III. «Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованності виплат матеріального забезпечення безробітних», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 р. №60/62, було проведено розслідування страхового випадку, а саме:
- за результатами обміну з ДПА та відповіді підприємства ОСОБА_2 працює як найманий працівник за трудовою книжкою на ТОВ «Асоціація дитячого харчування» з 16.05.2016 р. по теперішній час.
08.12.2016 р. за вх.№3428 Лівобережним районним центром зайнятості м. Дніпро гр. ОСОБА_2 надіслано претензію про необхідність повернення коштів в сумі 1 452,06 грн. Однак, відповідач ігнорує повернення державних коштів, виплачених Лівобережним районним центром зайнятості в сумі 3 340,45 грн., що є підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення таких незаконно отриманих коштів.
Представник позивача в судове засідання з'явився, надав пояснення, аналогічні викладеним в заявленому позові, вимоги адміністративного позову повністю підтримав.
В судове засідання не з'явився представник відповідача, відомості про вручення судових повісток в матеріалах справи наявні, причини неявки невідомі.
Виходячи з викладеного, враховуючи норми ст.122 КАС України щодо строків розгляду справ, та у відповідності до ч.6 ст.71 КАС України, суд вирішив справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.
22.02.2016 р. гр. ОСОБА_2 звернулася до Лівобережного районного центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного, копія якої міститься в матеріалах справи.
Відповідно до тексту зазначеної заяви від 22.02.2016 року громадянка ОСОБА_2 власним підписом підтвердила, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законом доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, а також не є суб`єктом підприємницької діяльності.
Згідно наказу від 25.02.2016 року №НТ 160225, гр. ОСОБА_2 надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю відповідно до п.п. 1,3,4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
22.02.2016 р. Лівобережним районним центром зайнятості створено персональну картку про надання соціальних послуг НОМЕР_1 на гр. ОСОБА_2
Лівобережним районним центром зайнятості було отримано інформацію внаслідок обміну даними між Державним центром зайнятості та Державною податковою адміністрацією, проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», на підставі чого було складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. Відповідно до змісту наведеного акта встановлено наступне: згідно запиту Лівобережного РЦЗ, відповідно до якого гр. ОСОБА_2 перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Асоціація дитячого харчування» з 16.05.2016 р. до цього часу.
З результати перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_2 дійсно працює у ТОВ «Асоціація дитячого харчування». Прийнята на роботу 15.05.2016 р. згідно наказу від 16.05.2016 р. № 9-ВК та працює по сьогоднішній день. Даний факт також підтверджується листом від 18.07.2017 р. № 18/07/17, виданим ТОВ «Асоціація дитячого харчування».
З 16.05.2016 р. та по теперішній час гр. ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Асоціація дитячого харчування», де заробітна плата, податки та внески нараховуються та сплачуються у повному обсязі відносно даної особи.
З висновків акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" №121 від 07.10.2015 р. вбачається, що: гр. ОСОБА_2 дійсно перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Асоціація дитячого харчування» з 16.05.2016 р. по теперішній час.
Гр. ОСОБА_2 заробітна плата, податки та внески нараховувались та сплачувались у повному обсязі.
На підставі зазначеного вище, 08.12.2016 р. за вх.№3428 Лівобережним районним центром зайнятості м.Дніпропетровська на адресу гр. ОСОБА_2 направлено претензію, з якої вбачається, що за період з 25.02.2016 р. по 08.09.2016 р. гр. ОСОБА_2 не повідомила Центр, що знаходиться у трудових відносинах з ТОВ «Асоціація дитячого харчування» з 16.05.2016 р. та незаконно отримала допомогу по безробіттю в розмірі 1 452,06 грн., в період з 06.03.2016 р. по 29.06.2016 р.
Однак, гр. ОСОБА_2. в 15-ти денний термін не повернула витрачені державою кошти в розмірі 1 452,06 грн., що стало підставою для звернення Кіровського районного центру зайнятості м.Дніпропетровська до суду.
В період з 16.05.2016 р. по 30.06.2016 р. відповідачу було нараховано та виплачено 3 340,45 грн., матеріальної допомоги по безробіттю.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері механізму призначення, виплати допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової для організації безробітними підприємницької діяльності та обчислення страхового стажу, визначення правових, фінансових та організаційних засад загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, регулюються нормами Конституції України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», тощо.
Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. ст.10, 11 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Згідно статті 2 Закону України «Про зайнятість населення»,безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або передбачених законодавством доходів і зареєстровані в державній службі зайнятості, як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Право на допомогу по безробіттю мають незайняті громадяни, визнані в установленому порядку безробітними.
Згідно норм ст.22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Право на допомогу по безробіттю зберігається у разі настання перерви страхового стажу з поважних причин, якщо особа протягом місяця після закінчення цієї перерви зареєструвалась в установленому порядку в державній службі зайнятості як безробітна.
Поважними причинами є: навчання у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, клінічній ординатурі, аспірантурі, докторантурі з денною формою навчання; строкова військова служба; здійснення догляду непрацюючою працездатною особою за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 18 років, а також за пенсіонером, який за експертним медичним висновком потребує постійного стороннього догляду; періоди зайнятості на тимчасово окупованій території України чи в районах проведення антитерористичної операції, що за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування не підтверджуються сплатою єдиного внеску; інші поважні причини, передбачені законодавством України.
Допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.
Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років, а для осіб, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону та абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", - 180 календарних днів.
Для осіб передпенсійного віку (за 2 роки до настання права на пенсію) тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 720 календарних днів.
Відповідно до п.п.8 п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять
неправдиві відомості.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до ст.39 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», спори, що виникають із правовідносин за цим Законом вирішуються в судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст.43 ЗУ «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" та "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам"; особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.
З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що допомога по безробіттю, отримана гр. ОСОБА_2 в розмірі 3 340,45 грн. є незаконно отриманою, оскільки під час виплати Лівобережним районним центром зайнятості коштів, особа мала трудові відносини з ТОВ «Асоціація дитячого харчування», що підтверджується наданими представником позивача копіями документів, а саме: листом ТОВ «Асоціація дитячого харчування» від 18.07.2017 р. Вих.№ 18/07/17, який повідомляє що ОСОБА_2 працює на ТОВ «Асоціація дитячого харчування» з 16 травня 2016 року, по сьогоднішній день.
Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд, згідно зі ст.86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача, викладених у заявленому адміністративному позові та підтвердження їх доказами, з боку позивача, а також про відсутність з боку відповідача спростування доводів позивача, будь-якими належними доказами зазначених в розумінні ст.70 КАС України.
За таких підстав, суд вважає, що адміністративний позов Дніпровського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів незаконно виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 3 340,45 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Дніпровського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів незаконно виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 3 340,45 грн. - задовольнити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складений 15 грудня 2017 року.

Суддя Є.О. Жукова