Справа № 754/12019/17
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/219/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі: головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретної - ОСОБА_1

за участі представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Мних Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Лівобережного об»єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною відмову Лівобережного об»єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити йому перерахунок пенсії по інвалідності від захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; зобов»язати Лівобережне об»єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити йому перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі фактичних збитків за виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 21.07.1986 року по 26.07.1986 року, відповідно до довідки №26 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, виданої 27.06.2017 року Комунальним автотранспортним підприємством №273904 з моменту його звернення із заявою про перерахунок, а саме з 07.04.2017 року.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він працював на посаді водія 1 класу в КАТП - 273904 «Київміськшляхуправління», яке на даний момент перейменовано в Комунальне автотранспортне підприємство №273904, та в період часу з 21 липня 1986 року по 26 липня 1986 року виконував роботи в зоні відчуження. Вказана обставина встановлена рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2009 року та не підлягає доказуванню. В зв'язку з цим являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та віднесений до 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, яке було видано 21.04.2017р.

27 червня 2017 року Комунальне автотранспортне підприємство №273904 видало довідку №26 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

07 квітня 2017 року він звернувся до Лівобережного об'єднаного управління ПФУ в м.Києві із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності від захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, встановивши її в розмірі відшкодування фактичних збитків, відповідно до ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак 09 серпня 2017 року рішенням №6642/17 Лівобережного об'єднаного управління ПФУ в м. Києві було відмовлено в такому перерахунку, через відсутність первинних документів, що підтверджують перебування позивача у зоні відчуження.

Вважає, що відмова Лівобережного об'єднаного управління ПФУ в м. Києві в перерахунку пенсії по інвалідності від захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, є незаконною та протиправною, тому вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою судді від 19.09.2017 року відкрито провадження у даному адміністративному позові, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову в повному обсязі та просив про їх задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти вимог позову в повному обсязі та просила відмовити в його задоволенні.

Вислухавши вступне слово учасників судового процесу, оглянувши подані представником позивача та представником відповідача документи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані представниками докази та повідомлені ними обставини є достатніми для прийняття рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне та суд приходить до наступних висновків.

Позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював на посаді водія 1 класу в КАТП - 273904 «Київміськшляхуправління», яке на даний момент перейменовано в Комунальне автотранспортне підприємство №273904, та в період часу з 21 липня 1986 року по 26 липня 1986 року виконував роботи в зоні відчуження. Вказана обставина встановлена рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2009 року та на підставі ст.78 КАС України вона не підлягає доказуванню.

В зв'язку з цим являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та віднесений до 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, яке було видано 21.04.2017р.

27 червня 2017 року Комунальне автотранспортне підприємство №273904 видало довідку №26 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

07 квітня 2017 року, позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління ПФУ в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності від захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, встановивши її в розмірі відшкодування фактичних збитків, відповідно до ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак 09 серпня 2017 року рішенням №6642/17 Лівобережного об'єднаного управління ПФУ в м.Києві було відмовлено в такому перерахунку, через відсутність первинних документів, що підтверджують перебування позивача у зоні відчуження.

Так, в своєму рішенні Лівобережне об'єднане управління ПФУ в м. Києві вказало про те, що в довідці №26 від 27.06.2017 року зазначено період перебування в населеному пункті с. Товстий Ліс, що належить до зони відчуження, тоді як в копія первинних документів, що знаходяться в первинній справі, вказано, що позивач перебував в селищі Полісське. Крім того, вказано, що не надано первинних документів про перебування позивачем в с. Товстий ліс в період часу з 21.07.1986р. по 26.07.1986р.

Відповідно ст. 10 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості.

Документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватись пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства є відповідне посвідчення, форма якого встановлена Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Кабінетом Міністрів України №51 від 20.01.1997 року.

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» тим учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а із липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсія призначається із зменшенням пенсійного віку на 10 років, а особам, які працювали в зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 30 грудня 1986 року від 1 до 5 днів, пенсія призначається із зменшенням пенсійного віку на 5 років.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Порядок обчислення пенсій зазначеним категоріям осіб визначається Кабінетом Міністрів України.

З 01.01.2012 року діє Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210, яким передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Обчислення пенсій відповідно до вказаного Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які відповідно до статті 15 Закону видаються установами та організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату). Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження являються первинні документи про нараховану заробітну плату та фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємствами відповідно до первинних документів про період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за нормативними документами того часу. Зокрема, у 1986 році за: постановою ЦК КПРС, Президії ВР СРСР та ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156; розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року № 964-рс; постановою Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року №1031-рс; постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 (постановою УРСР від 10.06.1986 року № 207-7).

Відповідно до п.п. 4 п. 3 постанови КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №1210 від 23.11.2011 року, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному з неповних календарних місяців роботи протягом цих робіт, без додавання суми заробітної плати за весь період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Довідка про заробітну плату видається за формою, затвердженою Міністерством соціального захисту населення України за постановою Ради Міністрів Української РСР та Української республіканської ради профспілок від 10.06.1986 року № 207-7 та у відповідності до інших нормативних актів про оплату праці, які діяли під час виконання роботи (служби) в зоні відчуження.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 р. № 964 були встановлені зони небезпеки, де оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони ЧАЕС, розташованих на III, ІІ і І зону небезпеки, провадилась відповідно у 5,4, 3 - кратному розмірі тарифних ставок (посадових окладів).

Відповідно до підпункту першого пункту першого постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, відряджених у зону відчуження, провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-, 3-, 2-кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавством зберігалась за основним місцем роботи.

Перелік населених пунктів і виробничих об'єктів, де оплата праці проводилась відповідно до зон небезпеки, затверджено рішеннями Урядової комісії від 07.08.86 року № 87 (лист Держкомпраці УРСР від 13.08.86 р. № 115), від 19.08.86 року № 108 (лист Держкомпраці УРСР від 26.08.86 року №124, від 18.09.86 року № 173 (лист Держкомпраці УРСР від 24.09.86 року № 140, від 05.01.1987 року № 339 (лист Держкомпраці УРСР від 09.01.1987 року № 1).

В даному випадку позивач надав необхідну довідку з якої вбачається: зона небезпеки, кількість робочих днів та годин, денна годинна ставка, кратність, доплата за роботу у надурочний час, доплата за роботу у вихідні та святкові дні, посадовий оклад, а також заробітна плата, з якої має визначатись пенсія. Вказана інформація була взята Комунальним автотранспортним підприємством №273904 з первинних документів (в додатках).

Крім того, посилання відповідача на те, що не надано первинних документів про перебування в с. Товстий ліс за період часу з 21.07.1986р. по 26.07.1986р. не може бути підставою для відмови у перерахунку, так як рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2009 року, яке відповідно до ч.1 ст14 ЦПК України є обов'язковим для всіх органів державної влади, встановлено, що позивач в період часу з 21.07.1986р. по 26.07.1986р. перебував в с. Товстий ліс.

З огляду на вказану обставину суд вважає, що Лівобережне об'єднане управління ПФУ в м. Києві незаконно відмовило позивачу в перерахунку пенсії по інвалідності від захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Крім того, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожній фізичній або юридичній особі забезпечується право мирно володіти своїм майном.

Суд вважає, що позивач мав обґрунтовані та розумні сподівання на призначення пенсії по інвалідності від захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відмовивши в такому перерахунку позивачу, Лівобережне об'єднане управління ПФУ в м.Києві діяло протиправно.

Відповідно до ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про визнання протиправною відмову Лівобережного об'єднаного управління ПФУ в м.Києві щодо перерахунку позивачу пенсії по інвалідності від захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі фактичних збитків за виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 21 липня 1986 року по 26 липня 1986 року, відповідно до довідки №26 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, виданої 27.06.2017 р. Комунальним автотранспортним підприємством №273904.

Керуючись ст.ст. 244-246 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Лівобережного об»єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Лівобережного об»єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_4 пенсії по інвалідності від захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Зобов»язати Лівобережне об»єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_4 перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі фактичних збитків за виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 21.07.1986 року по 26.07.1986 року, відповідно до довідки №26 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, виданої 27.06.2017 року Комунальним автотранспортним підприємством №273904 з моменту його звернення із заявою про перерахунок, а саме з 07.04.2017 року.

За рахунок бюджетних асигнувань суб»єкта владних повноважень Лівобережного об»єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві, що виступав відповідачем у справі підлягають стягненню судові витрати у справі у вигляді судового збору в сумі 640 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня її отримання.

Головуючий: