Справа № 826/1091/17
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1091/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Федорчук А.Б.
Суддя-доповідач : Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" до Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві, Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.2017, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.08.2016 року № Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Просив визнати протиправним та скасувати рішення від 13.10.2016 року №22213/10/26-15-10-02-16 про результати розгляду скарги Головного управління ДФС у м. Києві та визнати протиправним та скасувати рішення від 22.12.2016 року №27646/6199-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги Державної фіскальної служби України.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.2017 позов задоволено частково.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В судове засідання з'явилися представники сторін. Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Представник ДФС України також просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник позивача просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з того, що позивач не є власником/користувачем земельними ділянками, то нарахування йому податкового зобов'язання зі сплати податку за землю, є протиправним та суперечить вимогам пункту 297.1. статті 297 ПК України. Також, оскаржувані рішення відповідачів-2,3 не є рішеннями суб'єкта владних повноважень в розумінні ст. 17 КАС України та не зумовлюють для платника податків виникнення будь-яких права та обов'язків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі ст.75, 76 та 86 розділу ІІ ПК України головним державним ревізором-інспектором ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку податкової декларації (розрахунку) по земельному податку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» (), за результатами якої складено відповідний акт №7102/26-52-12-03/36905452 від 22.07.2016 року.

За результатами перевірки зроблено висновок про заниження суми податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях, уточнюючих деклараціях та відповідальність платника, передбачена п. 123.1 ст. 123 розділу ІІ ПК України.

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 04.08.2016 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем земельний податок з юридичних осіб у розмірі 1630553,40 грн. за податковими зобов'язаннями, за штрафними санкціями у розмірі 407638,35 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 14.1.72, 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України земельним податком визнається обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до п.п. 269.1.1, 269.1.2 п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з п.п. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 ПК України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п. 287.6 ст. 287 ПК України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 ЗК право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються статтею 120 ЗК і статтею 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

Цими нормами встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Водночас, Верховний Суд України сформулював правову позицію, згідно з якою незважаючи на те, що особа не зареєструвала право власності чи користування земельною ділянкою під належними їй на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, обов'язок зі сплати земельного податку виник у позивача з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно (постанови від 7 липня 2015 року, 2 грудня 2015 року, 8 червня 2016 року, 12 вересня 2017 року у справах №№ 21-775а15, 21-3517а15, 21-804а16, 21-3078а16).

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Як встановлено, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» створено рішенням Київської міської ради №270/270 від 09.10.2014 року «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», засноване на комунальній власності територіальної громади міста Києва та віднесене до сфери управління Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації.

Відповідно до п.1.1 Статуту засновником і власником комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» є територіальна громада міста Києва, від імені якої виступає Київська міська рада.

На підставі розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації №48 від 30.01.2015 року, на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» закріплено майно, що віднесене до сфери управління Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та перебуває на балансі комунальних підприємств по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району міста Києва та «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва, згідно додатків 1 та 2.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно листа Державної фіскальної служби України №6248/6/99-99-15-03-02-15 від 22.03.2016 року вбачається, що ДФС України повідомлено про обов'язок сплачувати за землю або право на звільнення від сплати земельного податку у КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» за земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки та споруди комунальної власності Деснянського району, що закріплені на праві господарського відання за підприємством та знаходяться на його балансі, настає з дня виникнення у цього підприємства права власності або права користування земельною ділянкою.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач не є власником, землекористувачем або орендарем земельних ділянок комунальної власності житлового та нежитлового фонду, що перебувають в управлінні Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації.

Відтак, враховуючи, що позивач не є власником/користувачем земельними ділянками, то нарахування йому податкового зобов'язання зі сплати податку за землю, є протиправним та суперечить вимогам пункту 297.1. статті 297 ПК України.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення про результати розгляду скарги та викладені у ньому факти не можна розглядати як рішення суб'єкта владних повноважень, що породжує для позивача певні правові наслідки. Вказані рішення є виключно носієм інформації про правомірність чи неправомірність будь-якого нарахування, здійсненого контролюючим органом у випадках, визначених Податковим кодексом України, або будь-якого іншого рішення. Контролюючий орган не позбавлений права викладати в рішенні власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податку порушень.

Рішення контролюючих органів за результатами розгляду скарг платників податків не є рішенням суб'єкта владних повноважень і не породжує правовідносин, які можуть бути предметом спору, оскільки наслідком його винесення податковим органом є обов'язок відповідного територіального органу фіскальної служби прийняти податкове повідомлення-рішення, яке в свою чергу може бути оскаржено в судовому порядку.

Враховуючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів вважає позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.2017 у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" до Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві, Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.2017 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 23.01.2018

Повний текст постанови виготовлено 22.12.2017