Справа № 720/1537/17
Суддя: Ляху Г. О.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/1537/17
Провадження № 2-а/720/9/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

за участю секретаря Факащук А.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новоселиця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та зобовязання вчинити дії, посилаючись на те, що з 1970 року розпочав свою трудову діяльність з посади пакувальника пакетів на Чернівецькому цукровому комбінаті. У 1983 році був прийнятий на роботу в колективному господарстві «Пам'ять Ілліча», СС «Раранча», с. Рідківці Новоселицького району. Працював у вищевказаному колективному господарстві з 1983 року по 2001 рік. На даний час перебуває на обліку в пенсійному фонді та отримає пенсію за віком з 2014 року. Його загальний трудовий стаж складає 26 років. В липні 2017 року у звязку з малим розміром пенсії звернувся до пенсійного фонду для проведення перевірки чи всі роки трудової діяльності були зараховані пенсійним фондом до його трудового стажу. Однак при перевірці трудової книжки було встановлено, що за 1983-2001 роки його роботи в колективному господарстві «Память Ілліча», СС «Раранча» зараховано не повні роки трудової діяльності, а лише фактична кількість відпрацьованих трудоднів. У здійснені перерахунку йому було відмовлено, у звязку із відсутністю підстав для його проведення. Вважає дії відповідача неправомірними, у звязку із чим просив визнати протиправним дії відповідача і зобовязати його здійснити перерахунок пенсії та зарахувати до загального страхового стажу період його роботи в колективному господарстві «Память Ілліча» за 1984, 1985, 1991, 1992, 1993, 1995, 1996, 1997, 1999, 2000 роки.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив суду, що з 2014 року позивачу призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 22 червня 2017 року позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії за віком. Крім того, 01 листопада 2016 року позивач звернувся із заявою для проведення перерахунку пенсії та надав архівну довідку від 20 жовтня 2016 року про зарахування невиконаних відпрацьованих років, а саме 1995-1996 роки, 1999-2000 роки. В результаті проведеного перерахунку після надання позивачем довідки про зарахування невиконаних відпрацьованих років із урахуванням 1995-1996 років, 1999-2000 років загальний стаж склав 26 років 12 днів, в тому числі колгоспний стаж по трудоднях 5 років 1 місяць 17 днів. Що стосується зарахування позивачу трудового стажу в повному обсязі за 1984-1985 роки, 1991-1993 року та 1997 рік у головного управління Пенсійного фонду були відсутні законі підстави, оскільки позивачем не предявлено відповідних протоколів засідання правління колективного господарства «Память Ілліча» щодо зарахування кожного року роботи, як повний рік та не наданий встановлений мінімум трудоднів за вказаний період. В результаті проведеної перевірки пенсійної справи позивача та наданих документів, було встановлено, що його страховий стаж обчислено вірно, відтак підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу не було, тому просив суд в задоволенні позову відмовити.

Допитані судом як свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що протягом тривалих років вони працювали в колективному господарстві «Память Ілліча», СС «Раранча» с. Рідківці Новоселицького району. Разом з ними протягом 1984-1985 років, 1991-1993 років, 1995-1997 років, 1999-2000 років працював і позивач цілі робочі дні на різних посадах та виконував за ці роки встановлені річні трудодні.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача та покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до положень частини 1 статті 26 вищевказаного Закону України з наступними доповненнями «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 24 Закону визначено, що страховий стаж це період, протягом якого особа підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менше, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу зараховується весь трудовий стаж, який набутий особою до 01 січня 2004 року і який прирівнюється до страхового.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 2014 року перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України у Чернівецькій області та отримує пенсію за віком при загальному страховому стажі роботи 26 років 12 днів.

В червні 2017 року позивач звернувся із заявою до головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про здійснення перерахунку вже призначеної пенсії із урахуванням повного трудового стажу за роки роботи в колективному господарстві «Память Ілліча», СС «Раранча» с. Рідківці Новоселицького району за 1983-2001 роки.

Листом головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області № 183/П-11 від 05 липня 2017 року відповідач відмовив позивачу у проведенні вказаного перерахунку, посилаючись на те, що з квітня 2014 року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком. Страховий стаж обчислено відповідно до наданих документів про його роботу в колективному господарстві «Память Ілліча», СС «Раранча», с. Рідківці Новоселицького району в період з 1983-2001 роки. З архівної довідки КУ «Новоселицький трудовий архів» про роботу в колективному господарстві було встановлено кількість відпрацьованих трудоднів, однак був відсутній встановлений мінімум, тому позивачу не були зараховані повні роки роботи в господарстві, 1995-1996 роки та 1999-2000 роки йому були зараховані відповідно до архівної довідки № 1/482 від 25 жовтня 2016 року, з якої вбачається, що позивачу вказані роки були зараховані зборами уповноважених колективного господарства. Отже, страховий стаж позивача обчислено вірно та період його роботи в колективному господарстві «Память Ілліча» враховано в загальний страховий стаж при призначенні пенсії.

Як вбачається з трудової книжки позивача він працював в колективному господарстві «Память Ілліча», СС «Раранча» с. Рідківці Новоселицького району в період з 1983 року по 2000 рік.

Аналогічне вбачається з архівної довідки КУ «Новоселицький трудовий архів» № 1/154 від 03 квітня 2014 року.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який затвердив постановою від 12 серпня 1993 року N 637 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Зважаючи на викладене, у разі відсутності відповідних записів у трудовій книжці, особа має право подати до органів пенсійного фонду довідку, що містить інформацію на підтвердження загального страхового стажу.

Згідно п.18 вказаного Порядку за відсутності документів, про наявний стаж роботи і неможливістю одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, які зазначені в п.17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань неменше двох свідків, які знають заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

З листа Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області № 3946 від 12 грудня 2017 року вбачається, що 06 травня 2011 року СС «Раранча» було ліквідовано.

Відповідно до довідки Рідківської сільської ради Новоселицького району від 27 грудня 2017 року в 2001 році в приміщенні Рідківської сільської ради Новоселицького району, де на той час була розташована адміністрація колективному господарстві «Память Ілліча», СС «Раранча» відбулася пожежа, у звязку із чим всі архівні данні були знищені.

Дослідженням судом в судовому засіданні оригіналу трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 підтверджується, що за період його роботи в колективному господарстві «Память Ілліча», СС «Раранча» за 1984-1985 роки, 1992-1993 роки та 1997 рік ним був відроблений щорічний мінімум трудоднів (відроблені трудодні вказані у рядку № 5, встановлений мінімум вказаний у рядку № 6).

Слід зазначити, що позивач надав суду виписки із протоколів загальних зборів колективного господарства «Память Ілліча», СС «Раранча» за вказані роки. Їх дослідженням та аналізом встановлено, що щорічний мінімум трудоднів встановлений загальними зборами господарства за вказані роки повністю співпадає із мінімумом трудоднів зазначених у рядку № 6 трудової книжки позивача.

Виписки із протоколів загальних зборів колективного господарства «Память Ілліча», СС «Раранча» за 1984-1985 роки, 1992-1993 роки та 1997 рік підписані головою та скріплені печаткою господарства, а тому є належними та допустимими доказами. Із урахуванням їх ідентичності записів в трудовій книжці позивача, дані виписки із протоколів поряд із трудовою книжкою позивача є достовірним доказом, який підтверджує щорічний мінімум трудоднів встановлений загальними зборами господарства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в України ґрунтується на принципах, згідно з яким ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачене законодавством. Одночасно ця норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти в межах повноважень і способом, передбачений законодавством України.

Відповідно до ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб.

В трудовій книжці позивача наявні записи про його роботу в колективному господарстві «Память Ілліча», СС «Раранча», с. Рідківці Новоселицького району, тобто, підтверджено його трудовий стаж за 1984-1985 роки, 1992-1993 роки та 1997 рік в колективному господарстві та виконання ним встановленого мінімуму трудоднів, однак він не був зарахований при розрахунку призначеної позивачу пенсії, тому суд вважає, що даний стаж роботи має бути зарахований позивачу до загального страхового стажу.

Доводи відповідача про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії та зарахування до загального страхового стажу періоди роботи позивача в колективному господарстві «Память Ілліча», СС «Раранча», с. Рідківці Новоселицького району повні 1984, 1985, 1992, 1993, 1997 роки, так як господарством не подано до архіву форми № 14 на підтвердження виконання позивачем мінімуму трудоднів за вказані роки, суд вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідач жодним чином не спростував відомості викладені в трудовій книжці позивача про стаж його роботи та про виконання останнім встановленого підприємством мінімуму трудоднів, які підтвердились виписками із протоколів загальних зборів колективного господарства «Память Ілліча», СС «Раранча» за 1984, 1985, 1992, 1993, 1997 роки.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмету спору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії і зарахування позивачу до загального страхового стажу повні роки за 1984, 1985, 1992, 1993, 1997 роки його роботи в колективному господарстві «Память Ілліча», селянській спілці «Раранча», с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області та зобовязання головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області здійснити перерахунок пенсії та зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу повні роки його роботи в колективному господарстві «Память Ілліча», селянській спілці «Раранча», с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області за 1984, 1985, 1992, 1993, 1997 роки ґрунтується на законі і підлягають задоволенню.

В частині заявлених позовних вимог щодо визнання дій відповідача неправомірними та здійснення перерахунку пенсії і зарахування позивачу до загального страхового стажу повні 1991, 1995, 1996, 1999, 2000 роки слід відмовити виходячи з наступного.

З трудової книжки позивача вбачається, що за період його роботи в колективному господарстві «Память Ілліча», СС «Раранча», ТОВ «Альтернатива-центр ЛТД» за 1991, 1995, 1996, 1999, 2000 роки ОСОБА_1 не відробив встановлений мінімум трудоднів.

Так, за 1991 рік ним було відроблено 170 трудоднів з встановлених - 200; в 1995 році відроблено 187 трудоднів з встановлених 200; в 1996 році відроблено 189 днів з встановлених 200; в 1999 році відроблено 140 днів з встановлених 180 та в 2000 році відроблено 101 день з встановлених 120 трудоднів.

В той же час, з списку членів СС «Раранча» та осіб працівників ТзОВ «Альтернатива-центр ЛТД», яким в 1995-1996 роках та 1999-2000 роках зараховано мінімум трудоднів при невиконанні мінімуму вихододнів (витребуваному судом з КУ «Новоселицький районний трудовий архів) вбачається, що протоколом № 2 затверджений радою СС «Раранча» від 29 лютого 1996 року, протоколом № 2 затверджений радою СС «Раранча» від 03 березня 1997 року, наказом № 20 від 23 лютого 2000 року ТзОВ «Альтернатива-центр ЛТД», наказом № 23 від 03 березня 2001 року ТзОВ «Альтернатива-центр ЛТД», позивачу ОСОБА_1 зараховано повні 1995-1996 роки та 1999-2000 роки.

З розрахунку відповідача, наявного у пенсійній справі позивача, вбачається що управлінням Пенсійного фонду зараховано ОСОБА_1 у страховий стаж повні роки роботи за 1995-1996 роки та 1999-2000 роки на підставі архівної довідки про зарахування позивачу вказаних років зборами уповноважених господарства.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив про описку у відмові управління Пенсійного фонду про зарахування страхового стажу позивача, де зазначені вказані роки, оскільки попередньо 1995-1996 роки та 1999-2000 роки вже були зараховані при обчисленні позивачу пенсії.

За вказаних обставин, у задоволенні позовних вимог щодо зобовязання відповідача зарахувати до страхового стажу 1995-1996 роки та 1999-2000 роки слід відмовити за безпідставністю, оскільки вказані роки були зараховані відповідачем ОСОБА_1 до звернення останнього до суду з даним позовом.

Крім цього, позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що він у 1991 році відробив встановлений мінімум трудоднів відповідно до записів у трудовій книжці або ж йому зарахований зборами господарства вказаний рік.

Як вбачається з розпорядження головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області позивачу до загального страхового стажу за період його роботи в колективному господарстві з 01 липня 1991 року по 31 грудня 1991 року зараховані лише 6 місяців його роботи в колективному господарстві.

Аналогічне вбачається з архівної довідки КУ «Новоселицький районний трудовий архів» № 1/152 від 03 квітня 2014 року.

Крім того, з досліджених виписок із протоколів загальних зборів колективного господарства «Память Ілліча», СС «Раранча» вбачається, що ОСОБА_1 1991 рік не зарахований при невиконанні мінімуму вихододнів.

Зважаючи на ту обставину, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд вважає, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами, факт зарахування його трудової діяльності в колективному господарстві «Память Ілліча», СС «Раранча», с. Рідківці Новоселицького району до загального страхового стажу повний 1991 рік.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У звязку із цим, судовий збір в сумі 640 гривень, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області на користь державного бюджету України.

На підставі ст.ст. 19, 24, 46 Конституції України, ст.ст. 24, 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 1, 20, 24, 26, 45, 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст. 5, 6, 14, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 295, 370 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії і зарахування ОСОБА_1 до загального страхового стажу повні роки за 1984, 1985, 1992, 1993, 1997 роки його роботи в колективному господарстві «Память Ілліча», селянській спілці «Раранча», с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області.

Зобовязати головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області здійснити перерахунок пенсії та зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу повні роки його роботи в колективному господарстві «Память Ілліча», селянській спілці «Раранча», с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області за 1984, 1985, 1992, 1993, 1997 роки.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: