Справа № 820/8/18
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"24" січня 2018 р. № 820/8/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

представник позивача - Церковної Т.М.

представник відповідача - Гаєвської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "АВРОРА" ТОРГОВО РОЗВАЖАЛЬНИЙ РИНКОВИЙ КОМПЛЕКС" (61157, м. Харків, вул. Академіка Богомольця, 1-А, )
до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. харків, вул. Пушкінська, 46, )
про визнання дій незаконними ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВРОРА" ТОРГОВО РОЗВАЖАЛЬНИЙ РИНКОВИЙ КОМПЛЕКС", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт - індивідуальну податкову консультацію ГУ ДФС у Харківській області № 883/1ПК/20 - 40-12-03-21 від 29.06.2017 року.

2. 3обовязати відповідача надати нову податкову консультацію - індивідуальну податкову консультацію з питання практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, а саме, - п.п. "є" н.п.266.2.2. Податкового Кодексу України, відповідно до якого об'єкт нежитлової нерухомості позивача - будівля торгово - розважального ринкового комплексу загальною площею 1273,8 кв.м., яка використовується ним як суб'єктом господарювання малого бізнесу, що провадить свою діяльність на ринку, не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно.

В обґрунтування позову зазначено, що 07.06.2017 року за вихідним № 07/06/17 та №07/1/06/17 позивач надіслав до Головного управління ДФС у Харківській області звернення про надання індивідуальної податкової консультації з питання практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, а саме, - п.п."е" п.п.266.2.2. Кодексу, відповідно до якого об'єкт нежитлової нерухомості товариства - будівля торгово - розважального ринкового комплексу загальною площею 1273,8 кв.м., яка, використовується ним як суб'єктом господарювання малого бізнесу, що провадить свою діяльність на ринку, не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно та просив врахувати, що ця консультація має важливе суспільне значення, від якого залежить можливість існування товариства як суб'єкта малого підприємництва та фізичних осіб - підприємців, що провадять на ньому свою діяльність.

29.06.2017 року відповідач надав індивідуальну податкову консультацію № 883/1ПК/20 - 40-12-03-21 Товариству з обмеженою відповідальністю "АВРОРА" ТОРГОВО РОЗВАЖАЛЬНИЙ РИНКОВИЙ КОМПЛЕКС", проте позивач з зазначеною консультацією не погоджується та вважає що вона протирічить чинному законодавству України, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що індивідуальна податкова консультація ГУ ДФС у Харківській області № 883/1ПК/20 - 40-12-03-21 від 29.06.2017 року була надана по суті порушеного посилання позивача на норми Податкового кодексу України, а тому оскаржувана податкова консультація жодним чином не суперечить положенням діючого законодавства, у зв'язку з чим відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, у зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 07.06.2017 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АВРОРА" ТОРГОВО РОЗВАЖАЛЬНИЙ РИНКОВИЙ КОМПЛЕКС", звернувся до Головного управління ДФС у Харківській області із зверненнями № 07/06/17 та №07/1/06/17 про надання письмової податкової консультації з питань застосування окремих норм Податкового кодексу України, а саме: п.п."е" п.п.266.2.2. Кодексу, відповідно до якого об'єкт нежитлової нерухомості товариства - будівля торгово - розважального ринкового комплексу загальною площею 1273,8 кв.м., яка, використовується ним як суб'єктом господарювання малого бізнесу, що провадить свою діяльність на ринку, не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно та просив врахувати, що ця консультація має важливе суспільне значення, від якого залежить можливість існування товариства як суб'єкта малого підприємництва та фізичних осіб - підприємців, що провадять на ньому свою діяльність.

Листом від 29.06.2017 року № 883/ІПК/20-40-12-03-21 відповідачем - Головним управлінням ДФС у Харківській області була надана податкова консультація по суті порушеного у запиті питання з посиланням на норми Податкового кодексу України, що регулюють відносини справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Судом встановлено, що в зазначеному листі відповідачем було повідомлено позивачу, що основним зареєстрованим видом господарської діяльності позивача є "Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, який кваліфікується у класі 68.20 розділу 68 "Операції з нерухомим майном" класифікації видів економічної діяльності ДК 009:2010, затвердженої наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання споживчої політики від 11.10.2010 № 457.

Товариство як власник Торгово - розважального комплексу "Аврора" (загальна площа 1273,8 квм. (далі - Об'єкт), розташованого на території критого ринку, вважає, що має підстави для застосування до такого Об'єкту податкової преференції, визначеної п.п. "е" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Кодексу.

Вказана Преференція передбачає виключення із об'єкту оподаткування Податком об'єктів нежитлової нерухомості, які використовуються суб'єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що "проводять свою діяльність в малих архітектурних формах та на ринках".

Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, затверджений наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507, у класі 1230 "Будівлі торгівельні" відносить до різних підкласів "Торгові центри, універмаги, магазини" (підклас 1230.1) та криті ринки, павільйони та зали для ярмарків" (підклас 1230.2). За таких обставин О6"єкт. який, вочевидь, класифікується у підкасті "Торгові центри, універмаги, магазини" (підклас 1230.1). що розташований на території критого ринку, не може бути ідентифікованим як об'єкт нерухомості, на який поширюється дія Преференції в значенні "на ринках".

Разом з тим, єдине визначення терміну "ринок" містять Правила торгівлі на ринках, затверджені наказом міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.2002 №57/188/84/105. Зокрема, ринком вважається суб'єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов'язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі - продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій".

Таким чином, текст Преференції "на ринках" може поширюватися на об"єкти нерухомості, які є об'єктом права власності суб'єктів господарювання, що утворені та зареєстровані в установленому порядку як ринки і належать до категорій суб'єкті" господарювання малого та середнього бізнесу.

Крім того, господарська діяльність ринків, в значенні Наказу,, класифікується у секції G "Оптова та роздрібна торгівля; ремонт автотранспортних засобів і мотоциклів" розділу 47 "Роздрібна торгівля, крім торгівлі автотранспортними засобами та мотоциклами", де торгівельна діяльність деталізована за формою торгівлі, як поза магазинами, зокрема, "Роздрібна торгівля з лотків і на ринках" (група 47.8 КВЕД), яка включає роздрібну торгівлю будь-якими видами нових або уживаних, товарів, що здійснюється з пересувних наметів, лотків для вуличної торгівлі або на стаціонарному місці на ринку, що не відповідає зареєстрованим Товариством основним видам господарської діяльності.

Разом з тим, Преференція застосовує термін "мала архітектурна форма", що встановлює обмеження її застосування до об'єктів нежитлової нерухомості площею 30 кв. м, незалежно від функціонального використання земельної ділянки, на якій розміщено такий об'єкт, наприклад; "Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури" (підрозділ 03.10 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.1 1.2010 за № 1011/18306), то, зважаючи на приписи п.п. 4.1.2 м. 4.1 ст. 4 Кодексу щодо недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації, норма уточнення щодо виключення із об'єкта оподаткування Податком об'єктів нежитлової нерухомості "на ринках", може бути поширеною на об'єкті нежитлової нерухомості елементів торгової мережі ринку, площа яких не перевищує площі малої архітектурної форми.

Таким чином, застосування норм п.п. "е" п.п. 266.2,2 п. 266.2 ст. 266 Кодексу Товариством, господарська діяльність якого згідно з КВЕД належить до класу 68.20 "Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна", не є правомірним.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (п. 52.2 ст. 52 Кодексу).

Відповідно до пп.14.1.172. та п.п. 14.1.172-1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом. Індивідуальна податкова консультація - роз'яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Відповідно до п. 52.1. ст. 52 Податкового кодексу України встановлено, що зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Пунктом 52.2. ст. 52 встановлено, що індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Пунктом 52.3. ст. 52 встановлено, що за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов'язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Суд аналізуючи вище зазначені положення щодо індивідуальної податкової консультації зазначає, що законодавець чітко визначив, що повинен роз'яснити контролюючий орган, а саме це відповісти на питання платника податку щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган.

Відповідно до п. 53.1. ст. 53 Податкового кодексу України не може бути притягнуто до відповідальності, включаючи фінансової (штрафні санкції та/або пеня), платника податків (податкового агента та/або його посадову особу), який діяв відповідно до індивідуальної податкової консультації, наданої йому у письмовій формі, а також узагальнюючої податкової консультації, за діяння, що містить ознаки податкового правопорушення, зокрема на підставі того, що у подальшому така податкова консультація була змінена або скасована.

Відповідно до п. 53.2. ст. 53 платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Також аналізуючи вище зазначені положення у сукупності суд зазначає, що податкові консультації не мають сили нормативно-правового акта, а тому не можуть вступати в конкуренцію з іншими рішеннями (нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії) суб'єкта владних повноважень, оскільки за юридичною природою є відмінними від останніх.

Така форма оприлюднення офіційного розуміння окремих положень законодавства, що регулює податкові правовідносини, не породжує для відповідних суб'єктів настання будь-яких юридичних наслідків, не впливає на їхні права та обов'язки, а також не є обов'язковою для виконання.

Під час розгляду справи представником позивача було зазначено, що відповідачем була надана індивідуальна податкова консультація, яка позбавлена будь-якої логіки та законодавчого обґрунтування та надана не по змісту порушеного питання.

Суд вище зазначене твердження позивача вважає необгрунтволаним, оскільки як зазначалось вище індивідуальна податкова консультація це роз'яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган.

Аналізуючи звернення позивача щодо надання податкової консультації суд зазначає, що в даному зверненні не зазначено щодо якого саме практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, а саме: п.п."е" п.п.266.2.2., контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган позивач просить надати консультацію.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В судовому засіданні представником позивача також не було зазначено, де в спірному запиті міститься опис ситуації для вирішення якої він звернувся до відповідача щодо практичного використання норм податкового та іншого законодавства, а саме: п.п."е" п.п.266.2.2..

Суд аналізуючи зміст оскарженій індивідуальній податковій консультації зазначає, що в ній контролюючим органом повідомлено позивача, що справляння податку на нерухоме майно, від'ємне від земельної ділянки, тобто по суті порушеного у запиті питання з посиланням на норми Податкового кодексу України, а саме: п.п."е" п.п.266.2.2. п. 266.2. ст. 266.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, при розгляді даної справи, судом не встановлено, що податкова консультація № 883/ІПН/20-40-12-03-21 від 29.06.2017 року відповідача суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору та що вона не містить відповіді на практичні питання які були зазначені позивачем у своєму запиті.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АВРОРА" ТОРГОВО РОЗВАЖАЛЬНИЙ РИНКОВИЙ КОМПЛЕКС" (61157, м. Харків, вул. Академіка Богомольця, 1-А, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання дій незаконними - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 січня 2018 року.

Суддя Спірідонов М.О.