Справа № 804/8403/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 р. Справа № 804/8403/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Барановського Р.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства Камянської міської ради "Тепломережі" про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Дніпродзержинської місцевої прокуратури звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі: Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі-Дніпродзержинська ОДПІ, податковий орган, контролюючий орган, позивач) із адміністративним позовом до Комунального підприємства Камянської міської ради "Тепломережі" із позовними вимогами щодо стягнення до бюджету коштів в сумі 2 683 030, 93 грн. з рахунків платника податків - Комунального підприємства Камянської міської ради "Тепломережі" () в обслуговуючих банках та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в рахунок погашення боргу по податку на додану вартість (код платежу 1410100, одержувач Відділення Державного казначейства в м.Дніпродзержинську, , банк УДК у Дніпропетровській області, МФО 805012, р/р №0013).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що станом на 29.11.2016р. у Комунального підприємства Камянської міської ради "Тепломережі" обліковується заборгованість по податку на додану вартість в сумі 2 683 030, 93 грн., яка платником у добровільному порядку не погашена.

Позиція відповідача відображена у запереченнях на позов та полягає у безпідставності заявлених вимог. Відповідач зазначає, що Комунальне підприємство Камянської міської ради "Тепломережі", як правонаступник Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа», оскаржило в адміністративному порядку податкове повідомлення-рішення, яким відповідачу нараховано податок на додану вартість у розмірі 2 852 448, 82 грн. Так, в результаті такого оскарження сума грошового зобовязання платника зменшилась та склала 2 700 565, 77 грн., яке нараховано підприєству на підставі акта камеральної перевірки та податкового повідомлення-рішення № від 23.03.2016р. Відповідач зазначає, що вказані акт камеральної перевірки та податкове повідомлення-рішення прийняті позивачем із порушенням вимог податкового законодавства, а перевірку проведено податковим органом після встановленого законом терміну для проведення камеральної перевірки. Окрім того, відповідач зауважує, що підприємству неправомірно нараховано штрафні санкції із порушенням п. 114.1 ст. 114 Податкового кодексу України та строків, встановлених у п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України.

З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне.

Згідно зі ст. 121 Конституції України до основних функцій прокуратури віднесено представництво - інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Випадки представництва прокуратурою інтересів держави у суді визначені зокрема ст. 36-1 Закону України Про прокуратуру, якою передбачено представництво прокуратурою у формі звернення до суду з позовними заявами щодо захисту інтересів держави у випадку наявності порушень інтересів держави чи загрози таких порушень.

Згідно ч. 2 ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 1, З ст. 23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відцовідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України Про прокуратуру підставою представництва інтересів держави у судах є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (без діяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або державою.

Підставою звернення керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури до суду з позовом стало невиконання відповідачем свого обов'язку щодо сплати податків в порядку встановленому Податковим кодексом України, що є порушенням економічних інтересів держави.

Матеріалами справи підтверджується, що Комунальне підприємство Кам'янської міської ради «Тепломережі» (; далі-КП КМР «Тепломережі», підприємство, платник, відповідач) є правонаступником усіх майнових і немайнових прав, юридичних обов'язків, коштів Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» (), з огляду на внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змін щодо назви підприємства згідно рішення Камянської міської ради №469-10/VII від 30.09.2016р. на виконання вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Так, підприємство зареєстровано як юридична особа від 17.02.1993р. та перебуває на податковому обліку у Дніпродзержинській ОДПІ як платник податків та зборів (в т.ч. і як платник податку на додану вартість (далі-ПДВ).

Як вбачається з матеріалів справи за даними контролюючого органу заявлена до стягнення сума податкового боргу КП КМР Тепломережі з ПДВ у розмірі 2 683 030, 93 грн. складається із непогашеної суми штрафних санкцій, визначених згідно податкового повідомлення-рішення № від 23.03.2016р., яким збільшено грошове зобовязання підприємства з ПДВ шляхом застосовування до платника штрафних санкцій (штрафу- 20%) у розмірі 2 700 565, 77 грн. (сума боргу за даним рішенням частково погашена відповідачем).

Так, заборгованість КП КМР «Тепломережі» з ПДВ виникла в результаті наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 03.12.2015р. на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фахівцями Дніпродзержинської ОДПІ проведно камеральну перевірку відповідача, за результатами якої податковим органом складено Акт камеральної перевірки з питаня своєчасності сплати узгодженої суми податкових зобовязань з податку на додану вартість КП ДМР «ДТМ» () за №2845/04-03-15-01 від 03.12.2015р. (далі-акт камеральної перевірки).

За підсумками даної перевірки податковий орган дійшов до висновку про порушення п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати узгоджених грошових зобовязань з ПДВ по деклараціям з ПДВ за листопад 2012 року № від 10.01.2013р., за лютий 2013 року № від 20.03.2013р., за квітень 2013 року № від 17.05.2013р., за травень 2013 року № від 20.06.2013р., за червень 2013 року № від 17.07.2013р., за липень 2013 року № від 20.08.2013р., за серпень 2013 року № від 18.09.2013р., за грудень 2014 року № від 20.01.2015р., за квітень 2015 року № від 19.05.2015р., за травень 2015 року № від 18.06.2015р., за червень 2015 року № від 16.07.2015р., по податковому повідомленню-рішенню № від 13.07.2012р. та за рішенням суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №2а/0470/21 від 27.04.2011 року, №6 від 26.09.2013р., №180вр-12-/ від 06.06.2012 року.

Даний акт разом із супровідним листом за вих. №29224/10/04-03-15-01-26 від 07.12.2015р. отримано відповідачем 09.12.2015р., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

На підставі акту камеральної перевірки Дніпродзержинською ОДПІ сформовано:

- податкове повідомлення-рішення № від 22.12.2015р., яким збільшено грошове зобовязання підприємтва з ПДВ шляхом застосовування до платника штрафних санкцій (штрафу- 10%) у розмірі 124 801, 21 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 22.12.2015р., яким збільшено грошове зобовязання підприємтва з ПДВ шляхом застосовування до платника штрафних санкцій (штрафу- 20%) у розмірі 2 852 448, 82 грн.

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення отримані підприємством 30.12.2015р. та за твердженням сторін були оскаржені в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

За результатами розгляду первинної скарги відповідача, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесено рішення, яким грошове зобовязання з ПДВ за податковим повідомленням-рішенням № від 22.12.2015р. зменшено з 2 852 448, 82 грн., а сума грошового зобовязання платника по податковому повідомленню-рішенню № від 22.12.2015р. - залишена без змін.

Так, на підставі акту камеральної перевірки, а також, зважаючи на рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про результати розгляду скарги №1305/10/04-36-10-07-09 від 26.02.2016р. з урахуванням положень ст. 60 Податкового кодексу України Дніпродзержинською ОДПІ 23.03.2016р. було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено грошове зобовязання підприємства з ПДВ шляхом застосовування до платника штрафних санкцій (штрафу- 20%) у розмірі 2 700 565, 77 грн.

У матеріалах справи наявні докази отримання 29.03.2016р. КП КМР «Тепломережі» даного податкового повідомлення-рішення разом із супровідним листом за вих. №5084/10/04-03-12-01-26 від 23.03.2016р.

За даними Дніпродзержинської ОДПІ - податковий борг по податковому повідомленню-рішенню № від 22.12.2015р. КП КМР «Тепломережі» погашений 27.10.2016р. згідно платіжного доручення №1137.

Станом на 01.11.2016р. по податковому повідомленню-рішенню № від 23.03.2016р. податкова заборгованість частково погашена відповідача, а саме в розмірі 17 534, 84 грн., у звязку з чим залишок боргу по даному податковому повідомленню-рішенню склав 2 683 030, 93 грн.

Слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні докази оскарження податкового повідомлення-рішення Дніпродзержинської ОДПІ за № від 23.03.2016р. в адміністративному або судовому порядку, у звязку з чим визначені даним рішенням грошові зобовязання з ПДВ відповідача набули статусу податкового боргу.

Стаття 68 Конституції України ж передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Згідно із ст. 67 Конституції України встановлено - кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст.16, статтею 36 Податкового кодексу України (далі-ПК), встановлено обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковий обов'язок платника податків виникає за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом (п. 15.1 ст. 15 ПК).

Відповідно до підпункту 200.1 ст. 200 ПК, звітним (податковим) періодом для обрахування ПДВ є один календарний місяць...

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настают; ;а останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (пункт 203.1 ст. 203 ПК).

Пунктами 54.1, 54.2 ст. 54 ПК передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом 'V цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК - платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п.56.11 ст.56 ПК).

Згідно підпункту 203.2 ст. 203 ПК, сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до підпункту 126.1 ст. 126 ПК - у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останні. таем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п. 58.2. ст.58 ПК - податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 58.3 ст.58 ПК - податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства (п. 55.1 ст. 55 ПК).

Відповідно до п.п. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 ПК - податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, зокрема, у разі якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Пунктом 60.4 ст. 60 ПК визначено, що у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Отже, з урахуванням викладених положень, судом встановлено, що Дніпродзержинською ОДПІ на виконання положень ст. 60 ПК на підставі акту камеральної перевірки №2845/04-03-15-01 від 03.12.2015р., а також, зважаючи на рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про результати розгляду скарги №1305/10/04-36-10-07-09 від 26.02.2016р. було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23.03.2016р., яким збільшено грошове зобовязання підприємства з ПДВ шляхом застосовування до платника штрафних санкцій (штрафу- 20%) у розмірі 2 700 565, 77 грн.

Згідно із приписами ст. 56 ПК - рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

У разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня (п. 56.6 ст. 56 ПК).

Відповідно до п. 56.17 ст. 56 ПК, процедура адміністративного оскарження закінчується:

- днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк;

- днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги;

- днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, що оскаржувались.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Пунктом 56.19 ст. 56 ПК встановлено, що у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК передбачено, що у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1.-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Так, у матеріалах справи наявні докази отримання відповідачем податкового повідомлення-рішення Дніпродзержинської ОДПІ за № від 23.03.2016р., однак докази оскарження КП КМР «Тепломережі» в адміністративному або судовому порядку, у звязку з чим визначені даним рішенням грошові зобовязання відповідача з ПДВ набули статусу податкового боргу.

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 ПК - податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 95.2. ст. 95 ПК, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У звязку із виникненням у відповідача податкового боргу до набрання чинності Податковим кодексом України, вимоги були сформовані та направлялись з урахуванням положень Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року №2181-ІІІ.

На виконання вимог п.п. 6.2.1, п.п. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» N 2181-III від 21.12.2000р. (чинний на момент виникнення у відповідача податкового боргу), контролюючим органом було сформовано та направлено на адресу підпримєства першу податкову вимогу №1/8 від 10.10.2001р. та другу податкову вимогу №2/81 від 14.11.2001р.

Вищезазначені вимоги отримані посадовими особами підприємства - 10.10.2001р. та 27.11.2001р.

Докази оскарження зазначених вимог у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до норм Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» N 2181-III від 21.12.2000р. у разі несплати попередніх податкових вимог на новостворений податковий борг податкові вимоги не формуються. Також податкова вимога не відкликається, у разі якщо податковий борг зазначеній у ній погашений у повному обсязі, але до його повного погашення платник податків допустив створення нового більш пізнішого за хронологією виникнення податкового боргу.

При цьому Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181-III від 21.12.2000р. не передбачено направлення податкових вимог на новостворений або консолідований податковий борг, якщо попередні не відкликані, підстави для відкликання податкових вимог передбачені п. 6.4 ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» N 2181-III від 21.12.2000р. вищезазначених вимог - відсутні.

За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 ПК - у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до вимог ст. 58.3, 59.1 ПК, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Дослідивши викладені відповідачем у запереченнях на позов аргументування, суд зазначає наступне.

За приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

У частині першій статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України надано законодавче визначення доказів в адміністративному судочинстві, якими є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Так, наведені відповідачем у запереченнях на позов доводи не спростовують правомірність нарахування контролюючим органом податкових зобов'язань з ПДВ у вигляді штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 23.03.2016р.

Окрім того, нарахуванні контролюючим органом підприємству грошові зобовязання з ПДВ у вигляді штрафних санкцій згідно вищевказаного податкового повідомлення-рішення є узгодженими, оскільки платник податку не скористався правом їх оскарження в законодавчо встановленому адміністративному та/або судовому порядку, з огляду на відсутність доказів протилежного.

Таким чином, загальна сума податкового боргу КП КМР "Тепломережі" з ПДВ становить 2 683 030, 93 грн. та на момент розгляду справи є непогашеною.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ПК - контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Згідно п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК - контролючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до положень п.п 20.1.18, пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК, контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобовязань платників податків, а також застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою.

Відповідно до п.20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК - стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направлено до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

На підставі викладеного, з урахуванням відсутності доказів остаточної сплати узгоджених зобов'язань, суд доходить висновку, що позов керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства Камянської міської ради "Тепломережі" про стягнення заборгованості - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути кошти з рахунків Комунального підприємства Камянської міської ради "Тепломережі" у банках, які обслуговують Комунальне підприємство Камянської міської ради "Тепломережі" () та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на користь державного бюджету (р/р №0013 в УДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код платежу 1410100, одержувач Відділення Державного казначейства в м.Дніпродзержинську, ) в рахунок погашення заборгованості по податку на додану вартість в сумі 2 683 030, 93 грн. (два мільйони шістсот вісімдесят три тисячі тридцять гривень девяносто три копійки).

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя ОСОБА_1