Справа № 528/1066/17
Суддя: Федорак Л. М.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1066/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 січня 2018 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Федорак Л.М., секретар судового засідання Коваленко О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 (далі - позивач) до

Гребінківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - відповідач),

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області (далі третя особа),

про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення певних дій,

за участі представника позивача ОСОБА_2,

встановив:

26 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.10.2017 року з урахуванням показника середньої заробітної плати 3764,57 грн. в Україні за 2014, 2015, 2016 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;

- зобовязати відповідача призначити позивачу з 01.10.2017 року пенсію за віком, передбачену ст. 26 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні 3764,57 грн. за 2014, 2015, 2016 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;

- зобовязати відповідача нараховувати і виплачувати відповідачу підвищення (надбавки) до пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач починаючи з 31.07.2003 року отримує пенсію за вислугу років по Списку № 2 відповідно до п. а ст. 55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» як робітник локомотивних бригад, який безпосередньо здійснював організацію перевезень та забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті. 27.09.2017 року позивач звернувся до Гребінківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою встановленого зразка призначити йому пенсію за віком відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати 3764,57 грн. в Україні за 2014, 2015, 2016 роки. 28.09.2017 року позивач отримав рішення Гребінківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за № 88, яким йому відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до закону № 1058-ІV з урахуванням показника середньої заробітної плати 3764,57 грн. в Україні за 2014, 2015, 2016 роки.

14.11.2017 року та 21.11.2017 року від представника відповідача та представника третьої особи до суду надійшли письмові заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1, а 28.12.2017 року відзив відповідача на позов, відповідно до яких вони просять відмовити в задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Позивачу пенсію призначено за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 31.07.2003 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зниженням пенсійного віку, враховуючи особливі умови праці. Інформація, зазначена в позові, що позивач отримує пенсію за вислугу років по списку № 2 відповідно п. а ст. 55 Закону № 1788 не відповідає дійсності. Згідно норм статті 43 Закону «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) з 01.01.2004 року позивачу було здійснено перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2002 рік. Після призначення пенсії ОСОБА_1 продовжував працювати та неодноразово (18.01.2006 року; 19.01.2008 року) звертався із заявами, на підставі яких управлінням було здійснено перерахунки пенсії з урахуванням збільшення стажу та заробітку. Розпорядженням від 18.01.2006 року розрахунок проведено з урахуванням середньої заробітної плати за 2005 рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії. Розпорядженням від 19.02.2008 року перерахунок пенсії проведено згідно чинної на той час редакції п. 4 ст. 42 Закону № 1058, з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за попередній рік, що передує року перерахунку за 2007 рік, та враховано стаж загальною тривалістю 42 роки 2 місяці 1 день. 27.09.2017 року позивач подав заяву до управління про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2014, 2015, 2016 роки. Рішенням Гребінківського обєднаного управління Пенсійного фонду України від 28.09.2017 року № 88 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно закону № 1058, оскільки позивач вже отримує даний вид пенсії. Щодо застосування показника середньої заробітної плати за 2014 2016 року, позивачу під час проведення попереднього перерахунку пенсії було застосовано показник за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн., оскільки позивач вже звертався до управління із заявами про перерахунок пенсії йому застосовано показник за 2007 рік. Крім того, з 11.10.2017 року вступив в дію Закон України № 2148 від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсії» та з жовтня 2017 року проведено перерахунки раніше призначених пенсій, в тому числі і позивачу, з використанням показника середньої заробітної плати за три останні роки (2014-2016 роки) у розмірі 3 764,41 грн. /а.с. 26-38, 53-55, 75-77/.

09.01.2018 року суд отримав відповідь на відзив, в якому зазначається те, що отримання позивачем з 31.07.2003 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, що призначена відповідно до Закону № 1788-XII не відповідає дійсності. Оскільки призначення такого виду пенсії робітникам локомотивних бригад діючим пенсійним законодавством України не передбачено взагалі. Позивач починаючи з 31.07.2003 року отримує пенсію за вислугу років відповідну до п. а статті 55 Закону № 1788-XII, як робітник локомотивних бригад окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах. Окрім того, позивачу було призначено пенсію за Законом 1788-XII, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-IV позивач звернувся вперше. Просить при винесенні рішення врахувати правову позицію ВСУ по справі № 21-6331а15 від 29.11.2016 року, з огляду на положення статті 161 КАСУ, які діяли на час звернення до суду з позовом. Також на дату звернення до суду з позовом 26.10.2017 року позивач отримував надбавку до пенсії в розмірі 100 грн. щомісячно, яка була призначена йому починаючи з травня місяця 2012 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.20012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення». У звязку з набранням чинності Закону України від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» починаючи з 01.10.2017 року відповідач неправомірно припинив виплату зазначеної надбавки /а.с. 91-97/.

09.01.2018 року до суду надійшло клопотання представника позивача про порушення прав учасників справи у звязку із неотриманням ним копії ухвали суду про надання строку для подання заяв по суті справи, а також відсутність підтвердження надіслання копії відзиву третій особі. Однак вказане спростовується письмовими матеріалами провадження /а.с. 112, 113/.

Ухвалою суду від 15.12.2017 року у звязку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII, постановлено продовжувати розгляд справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Зясувавши обставини, на які сторони посилаються, оцінивши докази, які мають юридичне значення, суд в світлі конкретних обставин справи вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом із копії протоколу Гребінківського управління ПФУ № 496 від 21.08.2003 року встановлено, що позивачу з 31.07.2003 року призначено пенсію за віком /а.с. 89/ згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII, який діяв на той час.

Із копії розпорядження Гребінківського управління ПФУ від 15.01.2004 року судом встановлено, що позивачу з 01.01.2004 року здійснено перерахунок пенсії згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058) із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2002 рік /а.с. 88/ відповідно до вимог статті 43 Закону № 1058. Норми відповідної статті встановлювали, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

За таких обставин позивачу нарахування пенсії згідно Закону № 1058 почало здійснюватись з 01.01.2004 року.

Як встановлено судом із копій розпоряджень від 18.01.2006 року та від 19.02.2008 року позивач продовжував працювати після призначення пенсії та йому здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням збільшення стажу та заробітку. Згідно копії розпорядженням від 18.01.2006 року розрахунок проведено з урахуванням середньої заробітної плати за 2005 рік за рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії /а.с. 86-87/.

Тобто, згідно положень ч.ч. 2-4 ст. 42 Закону № 1058, які діяли на момент прийняття такого рішення та встановлювали, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Також згідно копії розпорядженням від 19.02.2008 року перерахунок пенсії проведено згідно чинної на той час редакції ч. 4 ст. 42 Закону № 1058, яка встановлювала, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менше ніж 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Тобто, перерахунок позивачу пенсії від 19.02.2008 року було здійснено з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за попередній рік, що передує року перерахунку за 2007 рік, та враховано стаж загальною тривалістю 42 роки 2 місяці 1 день /а.с. 82-85/.

Як встановлено судом, позивач 27.09.2017 року подав заяву відповідачу про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 та проведення її перерахунку із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2014, 2015, 2016 роки, починаючи з 27.09.2017 року /а.с. 17/.

Таким чином, позивач в одній заяві фактично звернувся із проханням призначити йому пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, а також здійснити йому перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2014, 2015, 2016 роки, починаючи з 27.09.2017 року.

При цьому відповідач за результатами розгляду такої заяви прийняв рішення від 28.09.2017 року № 88 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком згідно закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2014, 2015, 2016 роки, оскільки позивач вже отримує даний вид пенсії /а.с. 18/.

Рішення відповідача в частині відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 1058, оскільки позивач вже отримує даний вид пенсії з 01.01.2004 року, є законним та обґрунтованим.

Натомість відповідач не прийняв жодного рішення щодо перерахунку пенсії позивачу, не взявши до уваги, що він має право на такий перерахунок на підставі ч. 4 ст. 42 Закону № 1058.

Так, згідно ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 у редакції на час прийняття рішення відповідачем, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Із пенсійної справи позивача судом встановлено, що до звернення із заявою 27.09.2017 року попередній перерахунок пенсії позивачу здійснювався за його заявою від 19.02.2008 року, після чого він продовжував працювати до 27.01.2009 року (із копії трудової книжки у пенсійній справі).

Таким чином, на момент звернення із заявою 27.09.2017 року позивач отримав право на перерахунок пенсії згідно ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 як працюючий пенсіонер із урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та зазначив у своїй заяві прохання перерахувати пенсію. Однак відповідач з цього приводу рішення не прийняв, що також встановлено із того, що як при перерахунку пенсії 19.02.2008 року згідно розпорядження, так і 13.11.2017 року згідно розпорядження відповідача було взято для розрахунку один і той же страховий стаж.

З огляду на викладене, вимоги позивача визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.10.2017 року з урахуванням показника середньої заробітної плати 3764,57 грн. в Україні за 2014, 2015, 2016 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії є безпідставними, рішення відповідача відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому відповідні вимоги задоволенню не підлягають.

Водночас, згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

А тому, хоч позивач і не звертався до суду із вимогою визнати протиправною бездіяльність позивача в частині перерахунку йому пенсії згідно заяви від 27.09.2017 року, однак суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, оскільки вказане необхідно для захисту прав позивача за результатами зясування всіх обставин справи.

Таким чином, бездіяльність відповідача щодо не розгляду питання перерахунку пенсії позивачу згідно його заяви від 27.09.2017 року з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) необхідно визнати протиправною та зобовязати перерахувати пенсію позивачу з 01.10.2017 року з урахуванням страхового стажу після її попереднього перерахунку 19.02.2008 року.

Судом також встановлено, що із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII позивачу згідно розпорядження відповідача від 13.11.2017 року проведено перерахунок пенсії з 01.10.2017 року з використанням показника середньої заробітної плати за три останні роки у розмірі 3 764,41 грн., що підтверджується розрахунком заробітку для обчислення пенсійної справи позивача, що відповідає вимогам закону.

А тому вимога позивача зобовязати відповідача призначити позивачу з 01.10.2017 року пенсію за віком, передбачену ст. 26 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні 3764,57 грн. за 2014, 2015, 2016 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Суд не знаходить підстав для застосування до правових відносин між сторонами позиції ВСУ по справі № 21-6331а15 від 29.11.2016 року, як того просить позивач, оскільки у відповідній справі мали місце інші фактичні обставини справи.

Як встановлено судом із пенсійної справи позивача, останній з травня 2012 року отримував підвищення до пенсії у розмірі 100,00 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту населення» № 327 від 23.04.2012 року, нарахування якого припинено відповідачем із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII, тобто, з 01.10.2017 року.

Водночас, відповідна постанова вказаним Законом не скасована, положення постанови не суперечать Закону № 2148-VIII, а тому скасування відповідної надбавки є безпідставним.

А тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 9 КАС України слід визнати дії відповідача щодо припинення нарахування позивачу підвищення до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту населення» № 327 від 23.04.2012 року протиправними та зобовязати відповідача нарахувати і виплатити відповідачу підвищення до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту населення» № 327 від 23.04.2012 року, починаючи з 01.10.2017 року.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на часткове задоволення позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 320,00 грн. сплаченого судового збору /а.с. 1/.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Гребінківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо не розгляду питання перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно його заяви від 27.09.2017 року з урахуванням страхового стажу після її попереднього перерахунку 19.02.2008 року.

Зобовязати Гребінківське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 01.10.2017 року з урахуванням страхового стажу після її попереднього перерахунку 19.02.2008 року.

Визнати протиправними дії Гребінківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо припинення нарахування ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту населення» № 327 від 23.04.2012 року.

Зобовязати Гребінківське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту населення» № 327 від 23.04.2012 року, починаючи з 01.10.2017 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320,00 грн. (триста двадцять гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Гребінківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги Харківському апеляційному адміністративному суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; реєстраційний № облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Відповідач Гребінківське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (місце знаходження: Полтавська область, м. Гребінка, вул. Євгена Гребінки, 13; ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області (місце знаходження: м. Полтава, вул. Соборності, 66; ).

Представник позивача ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний № облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Суддя ОСОБА_3