Справа № 804/6327/17
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 січня 2018 рокусправа № 804/6327/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого-судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №804/6327/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправоною бездіяльності відповідача та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02 жовтня 2017 року звернувся до суду з позовом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, згідно з яким, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не надання дозволу на розробку проекту землеустрою з відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області за клопотанням позивача від 03.05.2017 року, зареєстрованого в Єдиному вікні із земельних питань 10.05.2017 року вх. №7830;

- зобовязати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою з відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області за клопотанням позивача від 03.05.2017 року, зареєстрованого в Єдиному вікні із земельних питань 10.05.2017 року вх. №7830. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2017 року позов задоволено.

Суд, визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо не надання дозволу на розробку проекту землеустрою з відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області за клопотанням позивача від 03.05.2017 року зареєстрованого у Єдиному вікні із земельних питань 10.05.2017 року вх. №7830 та зобовязав відповідача розглянути клопотання позивача від 03.05.2017 року, зареєстрованого в Єдиному вікні із земельних питань 10.05.2017 року вх. №7830 та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою з відведенням у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області за наведеним клопотанням.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2018 року відкрито провадження у справі №804/6327/17 за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2017 року.

23 січня 2018 року до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №804/6327/17, згідно з яким він просить заборонити Міністерству юстиції України та всім субєктам реєстраційної діяльності, реєструвати право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0383 за громадянкою ОСОБА_3

Клопотання обґрунтовано тим, що земельна ділянка щодо якої позивач просить зобовязати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою повністю поглинається земельними ділянками на які надано дозвіл на розробку проекту землеустрою ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Позивач вказує на те, що якщо дані хоча б про одну із земельних ділянок, запроектованих до відведення ОСОБА_4, ОСОБА_5 або ОСОБА_3 будуть внесені до Державного земельного кадастру, тобто, відбудеться державна реєстрація земельної ділянки з визначенням кадастрового номеру, програмне забезпечення Державного земельного кадастру унеможливлює внесення даних про земельну ділянку, запроектовану до відведення позивачу з причини перетину таких ділянок.

Відповідно до частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, законодавець передбачив вичерпний перелік заходів, шляхом яких може бути забезпечено адміністративний позов.

При цьому, частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Обов'язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При цьому, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв'язку із чим, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Під час вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Як вбачається з вимог клопотання про забезпечення позову, позивач просить заборонити Міністерству юстиції України та всім субєктам реєстраційної діяльності, реєструвати право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0383 за громадянкою ОСОБА_3, проте особи, до яких звернена вимога на заборону вчинення дій не є відповідачами у цій справі, а отже ними прав позивача не порушувалося, що свідчить про відсутність зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, що розглядаються в межах цієї справи.

Слід зазначити й те, що в своєму клопотанні позивач ставить вимоги щодо заборони реєструвати право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0383 за громадянкою ОСОБА_3, в той час як ОСОБА_3 не є відповідачем у цій справі, і предметом спору не є права або майно третьої особи, а отже забезпечення позову у такому вигляді порушить права та охоронювані законом інтереси особи, яка не є відповідачем у справі та не користується процесуальними правами наданими відповідачу.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що за змістом позову вбачається, що його предметом і підставами є бездіяльність суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах та будь-які земельні ділянки не є предметом цього спору, а тому заборона реєструвати право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0383 за громадянкою ОСОБА_3 є такою, що суперечить вимогам ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №804/6327/17.

Керуючись: статтями 150, 154, 321 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №804/6327/17.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 25 січня 2018 року.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко