Справа № 820/4702/17
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог

18 січня 2018 р. Справа №820/4702/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., за участі секретаря судового засідання Блудової А.І., представника позивача - Ткаченко В.В., представника відповідача - Шикути Д.В., представника третьої особи - Кравцової А.В., розглянувши у підготовчому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства до Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа - Борівська селищна рада про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Борівське комунальне водопровідно-каналізаційне підприємство, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа - Борівська селищна рада, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- скасувати акт опису майна №1/05/30039194 від 30.10.2015, складеного Ізюмською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області внести зміни в Державний реєстр обтяжень рухомого майна та виключити з об`єктів обтяження комунальне майно по акту опису майна №1/05/30039194 від 30.10.2015.

У судовому засіданні судом постановлено на обговорення питання про залишення без розгляду позовної заяви у частині позовних вимог щодо скасування акту опису майна №1/05/30039194 від 30.10.2015, складеного Ізюмською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області.

Представником позивача через канцелярію суду подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку, в обґрунтування якої зазначено, що спірний акт опису майна складено Ізюмською ОДПІ податковим керуючим на підставі рішення XVII Сесії VII скликання Борівської селищної ради Борівського району Харківської області (третя особа) від 15.02.2012 року № 36, яким було визначено перелік основних засобів, які знаходяться на балансі позивача та які можуть бути передані під податкову заставу.

Однак в подальшому рішенням XXII Сесії VII Скликання Борівської селищної ради Борівського району Харківської області від 21.03.2017 №44 вищезазначене рішення від 15.02.2012 року № 36 скасовано.

На думку позивача, внаслідок скасування органом місцевого самоврядування рішення, яке було підставою для складання відповідачем спірного акту опису майна №1/05/30039194 від 30.10.2015, зазначений акт опису є необґрунтованим і незаконним та підлягає скасуванню.

Представником позивача вказано, що про незаконне порушення своїх прав та інтересів як комунального підприємства позивач фактично дізнався з набранням законної сили ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2017 у справі №820/896/17 щодо надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна на підставі спірного акту опису майна №1/05/30039194 від 30.10.2015.

У судовому засіданні представник позивача підтримав правову позицію, викладену в заяві про поновлення пропущеного процесуального строку, та просив суд поновити пропущений процесуальний строк для звернення з позовом про скасування акту опису майна №1/05/30039194 від 30.10.2015 та зобов'язання вчинити певні дії, а саме: внести зміни в Державний реєстр обтяжень рухомого майна та виключити з об'єктів обтяження комунальне майно по акту опису майна №1/05/30039194 від 30.10.2015.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги щодо скасування акту опису майна №1/05/30039194 від 30.10.2015, складеного Ізюмською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області, заявлені позивачем із пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Представник третьої особи підтримав правову позицію позивача та просив суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із позовними вимогами щодо скасування акту опису майна №1/05/30039194 від 30.10.2015.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Під час підготовчого засідання судом з наявних в матеріалах справи доказів і пояснень представників учасників справи судом встановлено, що оскаржуваний акт опису майна №1/05/30039194 від 30.10.2015 підписано уповноваженою особою Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства та скріплено печаткою підприємства.

Тобто, про існування оскаржуваного акту опису майна позивачу було відомо фактично з моменту його складення.

Щодо посилань позивача на прийняття третьою особою рішення XXII Сесії VII Скликання Борівської селищної ради Борівського району Харківської області від 21.03.2017 року №44, яким скасовано рішення від 15.02.2012 року №36, на підставі якого визначено перелік основних засобів, які знаходяться на балансі позивача та які можуть бути передані під податкову заставу, суд зазначає наступне.

Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Конституції України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009 Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону).

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Тобто, скасування власного рішення органом місцевого самоврядування у межах спірних правовідносин за умови, коли комунальному підприємству було відомо про наявність акту опису майна в податкову заставу, не може слугувати підставою посилань на те, що такий акт опису майна став порушувати права, інтереси та свободи позивача саме з моменту винесення рішення XXII Сесії VII Скликання Борівської селищної ради Борівського району Харківської області від 21.03.2017 року №44.

Відповідно до п. 89.3 ст.89 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 89.5 вказаної статті визначено, що у разі якщо контролюючий орган приймає рішення про включення майна до акта опису, складається відповідний акт опису, один примірник якого надсилається платнику податків з повідомленням про вручення.

До прийняття відповідного рішення контролюючим органом платник податків не має права відчужувати таке майно. У разі порушення платником податків вимог цього пункту він несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.89.8 ст.98 ПУ України контролюючий орган зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Тобто, чинним на момент складення оскаржуваного акту опису майна законодавством передбачено обов'язок податкового органу зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

З огляду на вищевикладене суд вважає посилання позивача на те, що йому було невідомо про реєстрацію податкової застави до набрання законної сили ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2017 у справі №820/896/17 щодо надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна на підставі спірного акту опису майна №1/05/30039194 від 30.10.2015, необґрунтованим.

Суд зазначає, що акт опису майна №1/05/30039194 від 30.10.2015 є індивідуальним актом.

За визначенням, наведеним у п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Тобто, зазначений акт опису майна вирішував права та обов'язки позивача з моменту його винесення та слугував підставою для внесення податкової застави до відповідного реєстру, про що було відомо позивачу 30.10.2015.

Індивідуальні акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені, при цьому порушення прав чи свобод таким актом не може відбуватися у будь-який момент їх дії за умови, що в такий акт зміни не вносяться, оскільки саме з моменту, коли особа дізналась про існування такого акту та ознайомилась з його змістом, вона може зробити висновок, чи порушує він її права, свободи чи інтереси.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що строк звернення до суду щодо оскарження акту опису майна №1/05/30039194 від 30.10.2015 обчислюється саме з того моменту, коли позивач дізнався про наявність такого акту опису майна.

Посилання позивача на ту обставину, що про порушення своїх прав, свобод чи інтересів оскаржуваним актом він дізнався з моменту винесення рішення органу місцевого самоврядування про скасування рішення щодо затвердження переліку основних засобів, які знаходяться на балансі позивача та які можуть бути передані у податкову заставу, суд вважає такими, що суперечать чинному податковому законодавству та не свідчать про поважність причин пропуску строку для звернення до суду стосовно оскарження акту опису майна.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд зазначає, що із наданої представником позивача заяви судом не встановлено поважних підстав пропуску строку звернення до суду із позовними вимогами щодо визнання протиправними дій Головного управління ДФС України в Харківській області щодо скасування акту опису майна №1/05/30039194 від 30.10.2015, складеного Ізюмською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області.

Згідно з п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення адміністративного позову Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства до Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа - Борівська селищна рада в частині позовних вимог щодо скасування акту опису майна №1/05/30039194 від 30.10.2015, складеного Ізюмською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області без розгляду у зв'язку із пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 КАС України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно з ч.3 ст.240 КАС України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 9, 123, 180, 183, 229, 240, 243, 247, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Адміністративний позов Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства до Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа - Борівська селищна рада про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без розгляду в частині позовних вимог щодо скасування акту опису майна №1/05/30039194 від 30.10.2015, складеного Ізюмською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України. Ухвалу у повному обсязі виготовлено 23 січня 2018 року.

Суддя Котеньов О.Г.