Справа № 760/11122/17
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1732/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Москалюк Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити дії, суд

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом і просить:

-визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 в редакції на 21.06.2011 року, у неналежному розмірі;

-зобов`язати Міністерство оборони України вчинити дії щодо перерахунку та виплати йому, як інваліду 3 групи, станом на 21.06.2011 року одноразової грошової допомоги у розмірі 48-місячного грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 (в редакції станом на 21.06.2011 року), виходячи із встановленого постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року розміру грошового забезпечення за березень 2011 року в сумі 9859,15 грн. з урахуванням раніше виплаченої суми та перерахунку та виплати йому, як інваліду 2 групи, станом на 26.04.2016 року одноразової грошової допомоги у розмірі 54-місячного грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 (в редакції станом на 21.06.2011 року) виходячи із встановленого постановою суду м. Києва від 15.02.2016 року розміру грошового забезпечення за березень 2011 року в сумі 9859,15 грн. з урахуванням раніше виплаченої суми.

Посилається в позові на те, що відповідно до наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 24.03.2011 року № 287 його звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я та виключено зі списків особового складу військової частини згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.03.2011 року №61.

21 червня 2011 року йому було встановлено третю групу інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

У грудні 2011 року йому було виплачено одноразову грошову допомогу, як інваліду 3 групи, в розмірі 27-місячного грошового забезпечення, а саме 184 558, 50 гр., відповідно до порядку та умов призначення виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України №815 від 25 липня 2011 року).

Вважає, що відповідачем безпідставно застосовано при обчисленні йому розміру одноразової грошової допомоги Порядок в редакції від 25.07.2011 року, до підпункту 1 пункту 2 якого були внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2011 року № 815, а саме: в абзаці сьомому цифри і слово "54-місячного" замінено цифрами і словом "30-місячного" ( щодо 2 групи інвалідності), а в абзаці восьмому цифри і слово "48-місячного" замінено цифрами і словом "27-місячного" (щодо 3-ї групи інвалідності ).

Таким чином, внаслідок протиправних дій відповідача, що полягають у застосуванні норми права, яка не підлягала застосуванню у даних правовідносинах, йому здійснено виплату одноразової грошової допомоги в значно меншому розмірі, ніж було передбачено Порядком.

У подальшому 26 квітня 2016 року йому довічно було встановлено 2 групу інвалідності.

Виходячи з цього, вважає, що відповідно до пп. 4 п.2 Порядку, у разі встановлення більшого відсотка втрати працездатності або в разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Зазначає, що оскільки первинно він отримав інвалідність до 2014 року, дія постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 не поширюється, а тому питання щодо виплати доплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності повинно здійснюватися згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 року.

Виходячи з цього, просить позов задовольнити.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Зазначила, що відповідно до п. 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністра оборони України №530 від 14.08.2014 року, документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України військовий комісаріат за місцем проживання цих осіб.

Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

На виконання наказу Міністра оборони України від 12.04.2007 року № 168 у Міністерстві оборони України створено постійно діючу комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. Голова комісії (заступник Міністра оборони України) забезпечує, зокрема, підготовку пропозицій та подання їх Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення грошової допомоги та її розмір; роботу зі зверненнями громадян із зазначених питань.

В силу положень наказу Міністра оборони України від 12.04.2007 року № 168 відповідну пропозицію для вирішення питання позивача (позитивну чи негативну) повинна надати постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. За наслідком розгляду такої пропозиції комісії Міністр оборони України приймає відповідне рішення.
Пропозиції даної комісії у формі протоколу засідання, затвердженого Міністром оборони України, і є рішенням розпорядника коштів.

Заява позивача з доданими документами Комісією не розглядалася, пропозиції не формувались, протокол не складався, і Міністру оборони України для прийняття рішення не подавався, а тому підстав для зобов`язання Міністерства оборони України здійснити доплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з підвищенням інвалідності позивача, немає.

Крім того зазначила, що позивачу встановлено вищу групу інвалідності, а саме II групу, понад дворічний термін з часу первинного встановлення інвалідності, а тому правових підстав для здійснення виплати одноразової грошової допомоги у Міністерства оборони України немає.

Просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з пунктом 5 ст. 16 Закону встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Частина 9 ст. 16-3 Закону України передбачає, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що наказом Міністра оборони України № 287 від 24 березня 2011 року позивача звільнено з військової служби у запас (за станом здоров`я).

21 червня 2011 року позивачу встановлено 3 групу інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби (довідка МСЕК 10 ААА №135575) та виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 27 - місячного грошового забезпечення в сумі 184 558, 50 гр.

Зазначена виплата була проведена на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 25 липня 2011 року № 815 «Про внесення змін до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців,військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб».

Станом на день встановлення позивачу 3 групи інвалідності діяв затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28 травня 2008 року Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 даного Порядку військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби одноразова грошова допомога виплачується у розмірі : 60-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи; 54-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи; 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28 травня 2008 року.

Крім того, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони

та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які

виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими

актами чинності.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є

гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин

між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у

тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш

пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Принцип незворотності дії в часі поширюється також на

Конституцію, яка є Основним Законом держави (Преамбула Конституції

України).

Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли

закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують

відповідальність особи (частина перша статті 58 Конституції

України).

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи, що право на грошовому допомогу у звільненого військовослужбовця наступає в момент встановлення інвалідності, а не на момент його звільнення, позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги, тому до факту встановлення позивачу інвалідності, як підстави для виплати зазначеної одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, в тому числі і для визначення розміру складових грошового забезпечення за останньою посадою, яку позивач займав при звільненні, повинні застосовуватися нормативно-правові акти, що діяли станом на день встановлення позивачу ІІІ групу інвалідності, тобто 21 червня 2011 року.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 18 листопада 2014 року у справі №21-446а14 та 21 квітня 2015 року у справі № 21-135а15.

Виходячи з цих обставин,суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Крім того, судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва в справі по спору між позивачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві щодо визначення складових грошового забезпечення при призначенні пенсії було встановлено, що розмір грошового забезпечення позивача станом на березень 2011 року становив 9 859, 15 гр.

Відповідно до правового висновку, вкладеного постанові Верховного Суду України № 21-521а14 від 20 січня 2015 року згідно з частиною друга статті 9 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» грошове забезпечення складається з: посадового окладу, окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виходячи із визначених в частині четвертій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення складових грошового забезпечення щодо виплати одноразової грошової допомоги слід застосовувати не Порядок, а даний Закон, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що саме з суми грошового забезпечення, визначеного постановою Шевченківського районного суду м. Києва, має обраховуватися до виплати розмір одноразової грошової допомоги позивачу в зв`язку з настанням інвалідності.

Встановлено також, що 26 квітня 2016 року позивачу була встановлена 2 групу інвалідності довічно.

Відповідно до пп. 4 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб № 499 від 28 травня 2008 року у разі встановлення більшого відсотка втрати працездатності або в разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України № 21-563а14 від 10 березня 2015 року у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.

Виходячи з цих обставин суд вважає вимоги позивача обгрунтованими і в цій частині

Керуючись ст. ст.17, 19 Конституції України, ст.ст.1, 3, 16, 16-2,16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. ст. 2, 72, 73, 74, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, визначеної постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28 травня 2008 року / у редакції станом на 21 червня 2011 року /, у неналежному розмірі.

Зобов`язати Міністерство оборони України перерахувати та виплатити ОСОБА_1 як інваліду 3 групи станом на 21 червня 2011 року одноразової грошової допомоги у розмірі 48-місячного грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 499 від 28 травня 2008 року / у редакції станом на 21 червня 2011 року /, виходячи з розміру грошового забезпечення в розмірі 9 859, 15 гр. з урахуванням раніше виплаченої суми.

Зобов`язати Міністерство оборони України перерахувати та виплатити ОСОБА_1 як інваліду 2 групи станом на 26 квітня 2016 року одноразової грошової допомоги у розмірі 54-місячного грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 499 від 28 травня 2008 року / у редакції станом на 21 червня 2011 року /, виходячи з розміру грошового забезпечення в розмірі 9 859, 15 гр. з урахуванням раніше виплаченої суми.

Стягнути з Міністерства оборони України 1 920, 00 гр. судового збору на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його (її) проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л. А. Шереметьєва