Справа № 264/5944/17
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/5944/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н.В. , при секретарі Конівченко Ю.А., розглянувши у письмовому провадженні в м.Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника патрульної поліції м.Маріуполя, інспектора патрульної поліції 3 роти 1 батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що згідно постанови він 14.11.2017 року о 18-24 годині, керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Контрольній, 24 в м.Маріуполі, з неосвітленим номерним знаком у темну добу, чим порушив вимоги п. 2.9в ПДР України та при перевірці документів не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1ґ ПДР України. Вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а дії відповідача протиправними. Так, 14.11.2017 року він дійсно керував автомобілем НОМЕР_1 та був зупинений поліцейським по пр. Нікопольському біля площі Левченка в м. Маріуполі, тоді як у постанові вказано вул. Контрольна, 24. Постанова складена на місці зупинки та за відсутності позивача у транспортному засобі поліцейського, підготовка до розгляду справи проведена не була, також не було оголошено постанову особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не досліджено доказів у справі, не заслухані особи, які беруть участь у справі, чим грубо порушені вимоги ст. ст. 278, 279 КУпАП. Просив визнати дії відповідача протиправними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності від 14.11.2017 року скасувати.

Позивач надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача надав суду заперечення в яких просив розглядати справу за його суд сутності. Позовні вимоги не визнав та зазначив, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. п. 2.9в, 2.1ґ Правил дорожнього руху України, оскільки 14.11.2017 року о 18-24 годині останній, керував автомобілем НОМЕР_1 по пр. Нікопольському, 24 в м.Маріуполі, в темну пору доби з номерним знаком, що не освітлювався, чим порушив вимоги п. 2.9в ПДР України, у звязку із чим транспортний засіб позивача було зупинено. Під час перевірки документів встановлено відсутність у ОСОБА_1 полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є порушенням п. 2.1ґ ПДР України. З боку інспектора поліції були дотримані всі вимоги діючого законодавства, а саме, він довів порушнику суть правопорушення, розяснив останньому його права, та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, виніс на місці вчинення правопорушень відносно ОСОБА_1 постанову про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КпАП України, застосувавши до порушника штраф в сумі 425 грн. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, оглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАА209721 від 14.11.2017 року, складеної інспектором УПП в м.Маріуполі ОСОБА_2, встановлено, що 14.11.2017 року о 18-24 годині ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Контрольна, 24 в м.Маріуполі, з неосвітленим номерним знаком у темну добу, чим порушив вимоги п. 2.9в ПДР України та при перевірці документів не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1ґ ПДР України. Вказаною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього штраф у сумі 425 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.9в) ПДР України передбачено, що водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Факт керування позивачем транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби), підтверджується наданим відповідачем відеозаписом.

Запис з поліцейського реєстратору, який відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплюватися службових транспортних засобах, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та дотримання правил дорожнього руху, є належним, допустимим і в даному випадку достатнім доказом вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.

Пунктом 2.1ґ) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що Органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно вимог ст. 21 ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод (п. 21.2). При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу (21.3). У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом (21.4).

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов'язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Враховуючи вищенаведене, посилання позивача на незаконність вимоги поліцейського надати поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при розгляді відносно нього поліцейським адміністративного правопорушення за порушення правил дорожнього руху є безпідставними, оскільки відповідно до вимог Закону при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат) та пред'явити посадовій особі відповідного підрозділу Національної поліції на його вимогу.

Наявність у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вул. Контрольної замість пр. Нікопольського, із урахуванням заперечень відповідача та автоматичним встановленням місцезнаходження правопорушення технічними засобами при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не впливає на результат розгляду справи.

За таких обставин суд приходить до висновку, що правопорушення мали місце.

Що ж до твердження позивача про порушення відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності суд зазначає, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною першою статті 222 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення за частиною другою статті 121 КУпАП розглядають та накладають стягнення органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Відповідно до частини другої статті 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Вказана правова норма, на відміну від норми частини першої цієї статті, не містить гіпотези щодо оспорювання особою, що притягується до адміністративної відповідальності, допущеного правопорушення і адміністративного стягнення, а тому відповідачем цілком правомірно розглянуто справу про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не звільняє працівника поліції від дотримання загальної процедури проведення такого розгляду, передбаченої статтями 278, 279 КУпАП із можливістю реалізації прав особи (ст.268 КУпАП), що притягається до адміністративної відповідальності. Проте у звязку із обмеженим часом при розгляді справи поліцейським за місцем вчинення правопорушення реалізація певних прав особою, що притягається до адміністративної відповідальності, та здійснення деяких елементів порядку мають певні відмінності і підлягають скороченню у часі.

Таким чином, права, якими наділений позивач, в тому числі право подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою мають бути реалізовані особою одразу на місці вчинення правопорушення без намагання затягнути процес розгляду справи шляхом відтермінування або перенесення на інший день та без впливу на можливість працівником поліції прийняти постанову на місці вчинення правопорушення.

Відтак, позивач мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження, але жодних клопотань з цього приводу, як свідчить наданий відповідачем відеозапис, позивач не заявив, обмежившись твердженням про невинуватість.

Вимоги частини пятої статті 258 КУпАП дійсно зобовязують уповноважену посадову особу скласти протокол про адміністративне правопорушення у разі, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, але це правило не стосується випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, що мало місце в даному випадку.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим, а оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності - законною, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 121, 122, 159-164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 293-295 КАС України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позву ОСОБА_1 до начальника патрульної поліції м.Маріуполя, інспектора патрульної поліції 3 роти 1 батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Н. В. Литвиненко