Справа № 761/31066/17
Суддя: Притула Н. Г.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/172/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції в м. Рівне Департаменту патрульної поліції майора поліції Сисонюка Юрія Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

В позовних вимогах позивач просить: визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції в м. Рівне Департаменту патрульної поліції майора поліції Сисонюка Юрія Миколайовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №692293 від 20 серпня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою відповідача від 20.08.2017 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Як зазначає позивач, поліцейським не було надано жодного доказу на підтвердження порушень ПДР України.

Також позивач зазначає, що в порушення ст.283 КУпАП відповідач не вірно зазначив місце проживання позивача, не чітко та не розбірливо зазначена посада поліцейського; відсутні дані про технічний засіб, яким зафіксовано порушення ПДР України.

В порушення положень статті 276 КУпАП під час складання постанови, яке відбулось на автодорозі, розгляд справи було проведено в скороченому провадженні з обмеженням прав позивача в тому числі й на надання правової допомоги. Проте порушення ст.122 КУпАП не передбачає можливість розгляду справи в порядку скороченого провадження.

Зазначені вище порушення є підставою для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з проханням розглянути справу в його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, просив слухати справу у його відсутність. До суду надійшли заперечення представника відповідача в яких він не визнає заявлені вимоги з тих підстав, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а тому оскаржувана постанова є законною та обгрунтованою та відображає обставини справи. Поліцейським здійснювалась відеофіксація про що було попереджено позивача. Йому роз'яснювались права, передбачені ст.268 КУпАП, жодних клопотань від позивача не надходило, зокрема і про надання доказів, тому його права порушені не були. Після ознайомлення з правами позивач лише вказав інспектору, щоб той швидше розглянув справу, адже позивач дуже поспішає. Позивач ні під час зупинки автомобіля, ні в позовній заяві не заперечує порушення ПДР України, які зафіксовані на боді камеру. Інспектором в протоколі було зазначено місце проживання особи, а не реєстрації.

А тому суд на підставі положень статті 205 КАС України продовжив розгляд справи у відсутність позивача та відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, врахувавши заперечення відповідача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 серпня 2017 року інспектором роти №1 батальйону управління патрульної поліції в м. Рівне Департаменту патрульної поліції майором поліції Сисонюком Юрієм Миколайовичем прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АР №692293 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, в якій зазначено, що ОСОБА_1 близько 17 години 30 хвилин, керуючи автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 в м.Києві на 357 км + 300 м автодороги Київ-Чоп під час обгону перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив розмітку 1.1 розділу 34 додатку №2 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

В поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що: "З постановою не згоден".

Представник відповідача до суду направив відеозапис з нагрудної камери інспектора. З відеозапису вбачається, що позивача було повідомлено про те, що відбувається відеофіксація.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Стаття 254 КУпАП передбачає, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Стаття 256 КУпАП передбачає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (згідно з ч.1 ст.276 КУпАП).

Згідно зі ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Стаття 258 КУпАП визначає випадки в яких протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Частина 1 вказаної статті в переліку статей не містить ч.1 ст.122 КУпАП.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч.2 ст.258 КУпАП).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (ч.3 ст.258 КУпАП).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст.258 КУпАП).

Позивач в позовній заяві не зазначав, що йому на місці зупинки не були роз'яснені права. Із відеозапису вбачається, що відповідач роз'яснив права, передбачені ст.268 КУпАП. Позивач будь-яких клопотань не заявляв. Також не було заявлено клопотання про надання правової допомоги.

В судове засідання позивач не з'явився, проте в позовній заяві як вбачається, не заперечував той факт, що він порушив ПДР України. Так як на місці зупинки автомобіля позивач не заперечував порушення ПДР України, працівники поліції мають передбачене КУпАП право складати лише постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, хоча ч.1 ст.122 КУпАП не міститься в переліку, передбаченому ч.1 ст.258 КУпАП.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач в позовній заяві не зазначає, що він не порушував ПДР України.

Крім того, до суду надійшов відеозапис з нагрудної камери відповідача. Оглянувши запис вбачається, що позивач дійсно перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та при зупинці не заперечував порушення ПДР України і лише просив швидше все оформляти, оскільки він поспішає. Будь-яких доказів, на підтвердження перетину дорожньої розмітки позивач не просив надати.

Крім того, згідно з ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тому, суд, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, заперечення відповідача, досліджені докази, приходить до висновку, що вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, зокрема відеозаписом з камери. А тому суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови.

В постанові інспектор поліції не зазначив, що додатком до протоколу про адміністративне правопорушення є запис з боді камери. Проте не зазначення такого доказу не впливає на встановлені судом обставини справи. Також варто звернути увагу на ту обставину, що позивач був повідомлений про відео фіксування.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач зазначав, що в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності не вірно зазначено місце проживання позивача та не чітко зазначено посаду та прізвище посадової особи, яка склала протокол, проте невірне зазначення його адреси не впливає на вирішення питання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Водночас оскільки позивач вірно зазначив дані про відповідача, це не свідчить про ту обставину, що дані про відповідача зазначені не чітко.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 122, 251, 252, 258, 268, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Залишити без змін постанову від 20 серпня 2017 року інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції в м. Рівне Департаменту патрульної поліції майора поліції Сисонюка Юрія Миколайович, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.01.2018 року

Суддя: Н.Г.Притула