Справа № 206/6163/17
Суддя: Зайченко С. В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/6163/17
Провадження № 2-а/206/6/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2018 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві: Колтаковій М.К., Дубовик Г.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Марченкова Владислава Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови інспектора 3 роти 4 батальйону УПП з обслуговування м. Дніпро Марченкова В.В. АР№249348 від 05.11.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, мотивуючи тим, що 05.11.2017 року інспектором 3 роти 4 батальйону УПП в м. Дніпро Марченковим В.В. була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., за те що, він нібито не мав при собі посвідчення водія категорії «В». Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки підійшовши до автомобіля співробітники поліції без попередження застосували до нього та його знайомих, які знаходились в автомобілі міри фізичного впливу, уклали всіх п'ятьох особі обличчям вниз на землю. Під час чого він потрапив до калюжі та пролежав у ній кілька хвилин. Після того як співробітники поліції дозволили всім особам піднятися, то він з дозволу співробітника поліції пішов додому, що переодягнутися у сухий и чистий одяг. При цьому всі документи на автомобіль, водійське посвідчення, залишились у мокрому одязі, а сам він повернувся до автомобіля. Через декілька хвилин, інспектор Марченков В.В. розуміючи, що їх дії є незаконними запитав у нього документи на автомобіль, на що він пояснив, що документи залишились у мокрому одязі та він може разом з інспектором піти та надати всі необхідні документи для перевірки, хоча його ніхто не зупиняв та автомобіль не рухався, а стояв на місці. Однак поліцейський його пояснень не врахував, не маючи жодних доказів його вини, виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. До того ж, відповідач повинен був розглянути справу за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Розглянувши справу таким чином, відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, позбавив його можливості в повному обсязі скористатися своїми правами.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснивши, що 05.11.2017 року він разом зі своїми знайомими їхав на автомобілі. Коли автомобіль, ним вже був зупинений, то до них підійшли співробітники поліції. На вимогу співробітників поліції, вони всі вийшли з автомобіля. Після чого, до них була застосована фізична сила, їх поклали на землю. Коли він лежав на землі, то його одежа намокла. Після того, як йому дозволили піднятися з землі, він з дозволу співробітника поліції, сходив додому, щоб перевдягнутися. Коли повернувся до автомобіля, то відповідач попросив його пред'явити водійське посвідчення. На що він сказав, що забув його у мокрій одежі. Однак, відповідач не врахував його пояснень, не побажав сходити з ним додому за водійським посвідченням, а виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, пояснивши, що 05.11.2017 року в Самарському районі відпрацьовувався план «Сирена». Так в ході патрулювання, був помічений автомобіль «Опель», який побачився поліцейський автомобіль раптово почав зменшувати швидкість. Зупинивши цей автомобіль та підійшовши до нього, вони в ньому побачили близько семи осіб. За кермом цього автомобіля перебував ОСОБА_2 На вимогу вийти з автомобіля, водій та його пасажири відмовлялися, поводилися зухвало, висловлювалися нецензурними словами. Водій також відмовлявся надавати будь-які документи, які засвідчують його особистість, водійське посвідчення. З того моменту, як автомобіль ОСОБА_2 був зупинений, він нікуди не відлучався, додому перевдягатись не ходив. Про те, що його документи знаходяться вдома в іншій куртці при складанні постанови нічого не казав. У зв'язку з ненаданням на вимогу поліцейського водійського посвідчення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була розглянута з дотриманням всіх вимог чинного законодавства.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що позивач його знайомий. 05.11.2017 року їх автомобіль за кермом, якого перебував ОСОБА_2 зупинили співробітники поліції. Самої розмови про надання документів, він не чув. Після зупинки автомобіля, він перебував разом з позивачем перші хвилин п'ятнадцять. Потім він позивача не бачив, оскільки знаходився біля швидкої допомоги.

Так, заслухав доводи сторін, покази свідка, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності,суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 05.11.2017 року інспектором 3 роти 4 батальйону УПП у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Марченковим В.В. винесено постанову серія АР № 249348, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, за те що, він 05.11.2017 року о 02-20 год. в м. Дніпро, вул. Роторна,2, керував транспортним засобом OPEL VECTRA, номерний знак НОМЕР_1, не маючи при собі посвідчення водія категорії «В», чим порушив п.2.1 (а) ПДР України.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 4 статті 31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як перевірка документів особи та зупинення транспортного засобу.

Згідно з пунктом 6 статті 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати від особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

Так, враховуючи, що 05.11.2017 року співробітниками поліції, зокрема відповідачем здійснювались в Самарському районі м. Дніпра, поліцейські заходи за превентивним планом «Сирена», з метою виявлення осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення, то суд прийшов до висновку про наявність підстав для зупинення транспортного засобу та перевірки документів позивача.

Відповідно підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з частиною 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред'явити для перевірки посвідчення водія.

Частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наведені позивачем в обгрунтування своїх вимог обставини, що водійське посвідчення він залишив в мокрій одежі вже після того, як був зупинений співробітниками поліції, не були доведені належними та достовірними доказами в розумінні ст.ст.73,74 КАС України.

Факт відсутності водійського посвідчення на момент вимоги відповідача про його пред'явлення, позивач в судовому засіданні не заперечував.

Допитаний в судовому засіданні свідок не міг підтвердити обставини наявності у позивача на момент керування транспортним засобом водійського посвідчення, так і обставин того, що після зупинки транспортного засобу позивач кудись відлучався.

Отже, викладене свідчить про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, за вчинення якого останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

Що стосується доводів позивача стосовно порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, то вони є безпідставними.

Процедуру провадження у справі про адміністративне правопорушення визначає Кодекс України про адміністративні правопорушення, відповідно до статті 222 якого органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, до яких відноситься правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 цього кодексу.

Згідно з частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Як встановлено частиною 4 статті 258 цього кодексу у випадках, передбачених частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 4 розділу І «Загальні положення» Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Пунктами 1 та 2 розділу III «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 8 цього розділу Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

За приписами п. 5 розділу IV «Постанова по справі про адміністративне правопорушення» постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Відтак, зазначеними нормами КУпАП та Інструкції встановлено, що в даному випадку відповідачем саме на місці вчинення правопорушення повинен був винесена постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи фактичні обставини справи, наявні докази, суд приходить до висновку, що відповідачем в повній мірі дотримано вимоги статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, спірна постанова за змістом відповідає вимогам статі 238 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі щодо викладення суті вчиненого порушення, позивач відповідно до ст.268 КУпАП скористався своїм правом на оскарження спірної постанови, а тому суд не вбачає підстав для її скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 242-246,286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу VІІ п. 1.15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до Розділу VІІ п. 1.9 Перехідних положень КАС України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя: С.В. Зайченко