Справа № 185/5900/17 (2-а/185/338/17)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2018 року справа № 185/5900/17(2-а/185/338/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В.,

суддів: Олефіренко Н.А. Чумака С. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року у справі №185/5900/17 (головуючий суддя І-ї інстанції - Бондаренко В.М.) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Дембицького Сергія Володимировича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 26.07.2017 року звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Дембицького С.В., в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАА №126348 від 16.07.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн..

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Дембицького С.В., щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Скасовано постанову серії ЕАА №126348 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. та закрито справу.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, якою просило скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Дембицького С.В. від 16.07.2017 року у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №126348 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.11).

Згідно вказаної постанови 16.07.2017 року о 22.54.49 год. в м.Запоріжжя на перехресті вул.Перемоги - вул.Яценко, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 ПДР, здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4 ПДР.

Позивач не погодився з такою постановою відповідача та оскаржив її до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не надано суду достатні та переконливі докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови, у зв'язку з чим суд дійшов висновку щодо неправомірності дій відповідача під час складання оскаржуваної постанови, про необхідність її скасування та закриття справи.

Колегія суддів не може погодитись з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п.8.4 Правил, зокрема, наказові знаки показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Так, дорожній знак 5.16 («Напрямок руху по смугах») показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, в тому числі за порушення вимог дорожніх знаків, зупинки, стоянки у вигляді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5рп/15 роз'яснено положення ч.1 ст.276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином, зазначеним рішенням роз'яснено, що словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

В даному випадку адміністративно-територіальною одиницею є місто Запоріжжя.

Відповідно до ст.ст.222, 258, 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 ч.1 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Дембицький С.В. є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі і має спеціальне звання «рядовий поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, які вчиняються на території м.Запоріжжя.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначалось вище, згідно оскаржуваної постанови 16.07.2017 року о 22.54.49 год. в м.Запоріжжя на перехресті вул.Перемоги - вул.Яценко, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 ПДР, здійснив рух прямо, чим порушив п.8.4 ПДР, тобто порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно тексту позову, ОСОБА_1 зазначає, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем було продемонстровано відеозапис, проте будь-якого порушення Правил дорожнього руху він не скоював.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з веб-камери інспектора поліції вбачається, що позивач заперечував проти порушення, зазначив, що на асфальті відсутня дорожня розмітка, а тому він рухався в тому ряду, який на його переконання дозволяв проїзд перехрестя прямо. При цьому позивач наявність дорожнього знаку 5.16 не заперечував.

Посилання позивача, з яким погодився суд першої інстанції, що на зазначеній ділянці дороги та перехресті відсутня дорожня розмітка, тому позивач рухався саме в тому ряді, який дозволяв проїзд перехрестя прямо, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки дорожній знак 5.16 («Напрямок руху по смугах») показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. А тому, навіть при занесенні розмітки снігом, брудом, та навіть відсутності дорожньої розмітки, дорожній знак 5.16 (в даному випадку) визначає рух прямо тільки по крайній лівій смузі.

Позивач ані при складанні постанови, а ні в поясненнях до постанови про адміністративне правопорушення, а ні в позові не заперечує та не спростовує того факту, що керуючи автомобілем, здійснив проїзд перехрестя прямо з середньої смуги, з якої відповідно знаку дозволявся рух на перехресті з поворотом праворуч.

Судом апеляційної інстанції не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п.8.4 Правил дорожнього руху України, що підтверджується матеріалами справи, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., тобто в межах ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, суд першої інстанції при розгляді справи в порушення ст.11, ч.3 ст.17 КАС України (в редакції, що діяла на час прийняття рішення судом першої інстанції) вийшов за межі вимог адміністративного позову та закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 243, 250, 272, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року у справі №185/5900/17 задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року у справі №185/5900/17 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Дембицького Сергія Володимировича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.Ю. Чумак