Справа № 235/827/17
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року справа №235/827/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребова Л. В., суддів Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року у справі № 235/827/17 (головуючий І інстанції - Кошкош О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2017 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (надалі відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі відповідач-2), з урахуванням заяви про зміну позовних вимог про визнання дій відповідача-1 та відповідача-2 щодо не вчинення дій по призначенню і виплаті одноразової грошової допомоги, зобов`язання відповідача-1 вчинити дії щодо призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у відповідності з Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 (а.с. 1-9, 110-112).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2017 року справу передано для розгляду до Донецького окружного адміністративного суду (а.с. 84).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення висновку про можливість виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 до головного розпорядника бюджетних коштів.

Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду ІІІ групи, яка настала внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням ним військової служби, відповідно до статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 128-130).

Відповідач із таким судовим рішенням частково не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову та просив прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскільки ІІІ групу інвалідності позивачу встановлено у 1985 році, судом першої інстанції неправомірно застосовано до спірних правовідносин Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в редакції після 01.01.2007 року, а не в іншій редакції, а також Порядок та умови призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499, оскільки він, на думку апелянта, застосовується до тих випадків (травма, інвалідність), які сталися після 01 січня 2007 року. На переконання апелянта, на день встановлення позивачу ІІІ інвалідності (1985 рік), не існувало правової норми, яка б давала право на отримання одноразової грошової допомоги, а судом першої інстанції не було враховано та застосовано п.п. 2-3 Порядку № 975, п. 2 Постанови № 499, ч. 1 ст. 58 Конституцій України в частині дії нормативно-правових актів у часі. До того ж, апелянт посилається на пп. 4 п. 2 Порядку № 499, яким встановлено, що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження строкової служби чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової служби чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період їх проходження, залежно від ступеня втрати працездатності у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення(а.с. 138-140).

Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності п.2 ч. 1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами в межах та доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

Спірним питанням даної справи є правомірність призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 10 листопада 1983 року по 24 травня 1985 року проходив строкову військову службу та у період з 25квітня 1984 року по 06 червня 1985 року приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан, про що свідчать записи у військовому квитку, а також довідка № 196 від 18.08.2016 року, видана Селидівським об`єднаним міським військовим комісаріатом, які наявні в матеріалах справи (а.с. 17, 48, 60-62).

Відповідно до свідоцтва про хворобу №386 від 25.03.1985 року, яке видане Воєнно-лікарською комісією 1602 окружного воєнного госпіталю, хірургічного профілю позивач отримав мінно-вибухове поранення, травматичний відрив першого пальця правої стопи, вогнепальний осколковий перелом 1,2,3,4,5 плеснових кісток зі зміщенням уламків, лабдевідной кістки правої стопи, осколкові, точкові поранення м`яких тканин лівого стегна лівої сідничної області, правої кисті,що ускладнює ходьбу та носіння взуття. У свідоцтві також зазначено, що поранення отримано при виконанні обов`язків військової служби (а.с. 15, 46).

Згідно з довідки серії ДОН-Р-82 № 141965 від 27 серпня 1985 року, комісією МСЕК позивачу встановлена третя група інвалідності (довічно) у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби (а.с.66).

01 грудня 2016 року позивач звернувся до Донецького обласного комісаріату із заявою, в якій просив здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги внаслідок настання ІІІ групи інвалідності у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (а.с. 19-20).

Відповідач-2, листом від 10 січня 2017 року № 19 повідомив позивача, що у зв`язку з тим, що інвалідність останньому встановлено у 1985 року, документи останнього повертаються без реалізації, як такі, що не відповідають нормам постанови КМУ від 25.12.2013 року № 975 про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, яка, в свою чергу, вступила в дію з 01.01.2014 року. Відповідач також зазначив, що відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, а вищезазначена норми вищезазначеної постанови поширюються на військовослужбовців та звільнених осіб, які отримали первинно інвалідність з 01.01.2014 року (а.с. 22).

Позивач, вважаючи такі дії відповідача-1 неправомірними, звернувся до суду за захистом свої порушених прав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ), Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2009 № 499 (надалі - Порядок №499).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-ХІІ, сфера дії цього закону поширюється, зокрема на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Приписами ч. 2 ст. 16-2 Закону № 2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених в пп. 5-9 п. 2 ст. 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю інвалідності та ступеня втрати ним працездатності, у розмірі визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 9 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (надалі - Порядок № 975).

Згідно з п. 2 Постанови № 975, особам, які до набрання чинності Порядком №975, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не булампризначена, призначається і виплачується в установленомумзаконодавством порядку, щодіяло на день виникнення права на отриманням такої допомоги.

Таким чином, враховуючи, що ІІІ групу інвалідності встановлено позивачу у 1985 році, то, в даному випадку, вирішення питання про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги має здійснюватися відповідно до постанови КМУ від 28 травня 2008 року, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб №499 (надалі Порядок № 499).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 499, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження.

Відповідно до п. 3 Порядку № 499, особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган) такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва);

копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності;

копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку. Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови (п. 7 Постанови № 499).

Під час розгляду справи колегія суддів дійшла до висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Посилання апелянта на те, що на день встановлення позивачу ІІІ інвалідності (1985 рік), не існувало правової норми, яка б давала право на отримання одноразової грошової допомоги колегія суддів не приймає до вагу, оскільки під час розгляду справи встановлено, що одноразова грошова допомога має здійснюватись відповідно до постанови КМУ від 28 травня 2008 року, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб №499 (надалі Порядок № 499).

Щодо посилання апелянта на п.п. 4 п. 2 Порядку № 499, відповідно до якого на те, що одноразова грошова допомога військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження строкової служби чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової служби чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період їх проходження, залежно від ступеня втрати працездатності у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення, колегія суддів зазначає, що такий підхід апелянта до даних правовідносин суперечить висновку Верховного Суду України, який висловлено в постановах № 21-563а14 від 10.03.2015 року, № 21-135а15 від 21.04.2015 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки рішення з питання призначення позивачу одноразової допомоги не приймалось (документи повернуто без реалізації), то, в даному випадку, Міністерство оборони України повинно розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду ІІІ групи, яка настала внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням ним військової служби, відповідно до статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні. Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки вони суперечать чинному законодавству та не дають підстав для висновку про те, що при розглядісправи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Повний текст постанови складений23 січня 2018 року.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року у справі № 235/827/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач: Л.В. Ястребова

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць