Справа № 242/3397/17
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/3397/17
Провадження № 2-а/242/80/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Владимирської І.М., розглянувши у письмовому провадженні в м. Селидове адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення сум неправомірно отриманої допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення сум неправомірно отриманої допомоги, в обґрунтування позову зазначив, що позивачем відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 та згідно заяви для призначення щомісячної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначено громадянці ОСОБА_2 допомогу з 11.07.2015 року по 11.11.2015 року. Дану допомогу було призначено за заявами ОСОБА_2 від 11.02.2015 року та від 12.08.2015 року. В ході проведення ревізії ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради було встановлено факт виїзду відповідача до м. Авдіївка, внаслідок чого виникли підстави для предявлення претензій зазначеній особі. Отже, відповідач своєчасно не повідомила належним чином позивача про зміну фактичного місця проживання та/або повернення до покинутого місця проживання, що призвело до безпідставної виплати щомісячної адресної допомоги з 11.07.2015 року по 11.11.2015 року в загальній сумі 8 884 грн. 00 коп. 10.04.2017 року ОСОБА_2 направлено лист № 1469 із вимогою сплатити суму боргу, але до теперішнього часу борг вона не сплатила. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача суму неправомірно отриманої державної соціальної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі за період 11.07.2015 року по 11.11.2015 року в розмірі 8 884 грн. 00 коп.

Сторони неодноразово належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи та обґрунтування позову, суд приходить до висновку про те, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо стягнення необґрунтовано виплаченої соціальної допомоги.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією із визначальних особливостей Кодексу адміністративного судочинства України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до ч. 4 ст. ст. 46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського обєднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського обєднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано субєкту владних повноважень законом.

В справі позов заявлений про стягнення грошових коштів, а тому на думку суду, не підпадає під дію ст. 46 КАС України, виходячи з наступного.

Оскільки відповідно до вимог ст. 46 КАС України, громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках, водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання суб'єктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 22 вересня 2015 року у справах № № 811/3781/14, 804/6131/14.

Даний спір виник щодо правомірності набуття ОСОБА_2 права власності на кошти у розмірі 8 884 грн. 00 коп. та стягнення цієї суми з неї, як з недобросовісного набувача, а тому спір має приватно-правовий, а не публічний характер, а відтак, вирішення даного спору не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що за суб`єктним складом сторін, змістом заявлених позивачем вимог та предметом спору дана справа підлягає розгляду місцевим загальним судом у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення сум неправомірно отриманої допомоги підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 46, 238 ч. 1 п. 1, 241, 248, 250 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення сум неправомірно отриманої допомоги закрити.

Розяснити позивачу ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради право звернення до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п'ятнадцяти дня з дня її проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Владимирська