Справа № 335/12435/17(2-а/335/571/2017)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2018 рокусправа № 335/12435/17(2-а/335/571/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Ясенової Т.І.

судді: Головко О.В. Суховарова А.В.

секретар судового засідання: Троянов А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2017 року, (суддя першої інстанції Шалагінова А. В.),

по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, треті особи Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання рішення посадової особи державної виконавчої служби протиправним та його скасування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, треті особи Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, в якому просив поновити строку для подання позовної заяви; визнати протиправними дії державного виконавця Морар М. В. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.12.2015 року; скасувати постанову державного виконавця від 22.12.2015 року про закінчення виконавчого провадження; зобовязати державного виконавця поновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1883/11, виданого Орджонікеідзевським районним судом м. Запоріжжя; зобовязати державного виконавця вчинити дії щодо забезпечення виконання виконавчого листа № 2-1883/11, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2017 року позов залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що після незаконного рішення органів ДВС він писав листи до різних установ з метою встановити справедливість та домогтись забезпечення виконання судового рішення. У нього не було коштів для залучення адвоката щоб оскаржити постанову державного виконавця.

Лише з листа ОСОБА_3 Запорізького місцевого центру надання безоплатної вторинної правової допомоги від 05.09.2017 № 07-48/644 позивач дізнався про можливість отримання права на безоплатну правову допомогу, тож раніше він не міг звернутись до суду з відповідним позовом. Вказані обставини просить визнати поважними причинами пропуску строку звернення до суду та поновити строк для подання позову.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неприбуття суду не повідомлені.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання рішення посадової особи державної виконавчої служби протиправним та його скасування.

У позові міститься клопотання про поновлення строку звернення до суду мотивоване тим, що у позивача відсутні кошти для адвоката, а про можливість отримання безоплатної вторинної допомоги він дізнався з листа від 05.09.2017 року.

Відповідно до статті 1 КАС України, кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію, повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства.

Частиною 1 статті 99 КАС України, в редакції чинній на момент спірних правовідносин, визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами частини 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 181 КАС України, в редакції чинній на момент спірних правовідносин, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до суду з позовом, 13.10.2017 року в якому оскаржує постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 22.12.2015 року, на яку він неодноразово, починаючи з січня 2016 року подавав скарги до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Міністерства юстиції України.

У ОСОБА_3 Запорізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 05.09.2017 року № 07-48/644 вказано, що ОСОБА_1 як клієнту цього центру неодноразово надавались усні розяснення, тож йому повторно розяснено його право на отримання вторинної правової допомоги.

За викладених обставин, доводи, на які посилається позивач у клопотанні про поновлення строку звернення дот суду та в апеляційній скарзі, не можуть бути визнані поважними, оскільки відсутність коштів на оплату послуг адвоката не є непереборною обставиною, яка б перешкоджала зверненню позивача до суду протягом двох років.

Враховуючи неодноразове подання позивачем з січня 2016 року та протягом двох років скарг до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Міністерства юстиції України на оскаржувану постанову державного виконавця, свідчить про наявність обєктивної можливості звернення позивача з позовом до суду у межах встановленого законодавством строку з дня, коли позивача дізнався про порушення своїх прав, тобто з грудня 2015 року, що вірно вказано судом першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом поважними та відповідно наявність підстав для залишення адміністративного позову без розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми процесуального права. Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзквського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 25.01.2018 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 25.01.2018.

Головуючий суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров