Справа № 826/13464/17
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

секретаря: Андрієнко Н.А.,

за участю:

апелянта: ОСОБА_2

представника відповідача: Толстунової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції України у м. Києві, третя особа: Головне Управління Державної казначейської служби в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року, -

У с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся у суд із позовом до Головного управління Національної поліції України у м. Києві, у якому просив: визнати незаконною бездіяльність відповідача, стягнути на його користь 20 000 грн. за заподіяну моральну шкоду та 15 000 грн. за заподіяну матеріальну шкоду, шляхом списання з відповідного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року закрито провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) - у зв'язку із смертю позивача.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_2, який є сином позивача та був його представником в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем першої черги, однак суд першої інстанції, усупереч вимогам ст. 1216 ЦК України, не залучив його до участі у справі як правонаступника та безпідставно закрив провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі у зв'язку із смертю позивача на підставі п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), суд першої інстанції виходив із того, що дана справа є адміністративною.

Однак, із таким висновком суду не можливо погодитися, ураховуючи наступне.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 звернувся у суд із позовом до Головного управління Національної поліції України у м. Києві, у якому просив: визнати незаконною бездіяльність відповідача, стягнути на його користь 20 000 грн. за заподіяну моральну шкоду та 15 000 грн. за заподіяну матеріальну шкоду, шляхом списання з відповідного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що неналежне виконання відповідачем та його підлеглими, які здійснюють оперативно розшукові дії та досудове розслідування, своїх безпосередніх посадових обов'язків в рамках кримінального провадження негативно вплинуло на морально - психологічний стан позивача та завдало йому великих моральних страждань, а також сприяло втраті викраденого в нього майна.

Так, юрисдикція адміністративних судів та поняття справи адміністративної юрисдикції визначені частиною другою статті 2, пунктом 1 частини першої статті 3 та статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної ухвали).

Відповідно до положень зазначених норм, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга статті 2 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення).

Виходячи з положень зазначених норм, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Разом з тим, оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено § 1. Глави 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Окрім того, відповідно до ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно із ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як зазначено у пункті 4.3. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №19-рп/2011, у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України та конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень статей 97, 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України в аспекті статті 55 Конституції України (справа про оскарження бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо заяв про злочини) від 14 грудня 2011 року № 1-29/2011, зокрема здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання діють до порушення кримінальної справи, однак вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб'єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ. До того ж імперативний припис пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо справ, які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства. Зазначене обумовлює висновок, що компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною зокрема, в його Постанові від 16 вересня 2015 року у справі №21-1666а15.

Таким чином, із урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла до висновку, що вказаний спір не є публічно - правовим та не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, колегія суддів ураховує, що відповідно до ст. ч. 1 ст. 157 КАС України (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної ухвали), що кореспондує із ч. 1 ст. 238 КАС України (у новій редакції від 15 грудня 2017 року), суд закриває провадження у справі: 1) якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства; 2) якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом; 3) якщо сторони досягли примирення; 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами; 5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, або ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

Тобто, при вирішенні питання про закриття провадження у справі у першу чергу суд має перевірити чи належить розглядати дану справу в порядку адміністративного судочинства, що місцевим судом не враховано.

Відповідно до ст. 319 КАС України (у новій редакції від 15 грудня 2017 року) судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Керуючись статтями 34, 243, 310, 319, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року скасувати.

Провадження в адміністративній справі закрити.

Роз'яснити позивачеві, що дані вимоги підлягають розгляду в порядку кримінального та цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.М. Кузьмишина
суддяО.Є. Пилипенко

(Повний текст постанови складений 23 січня 2018 року.)