Справа № 820/4311/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 січня 2018 р. № 820/4311/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рубан. В.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Абояна І.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ОВЕНА" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "ОВЕНА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення рішення ГУ ДФС у Харківській області від 12.09.2017р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2;

- витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ДФС у Харківській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка СТОВ «ОВЕНА» за результатом якої складено акт №10985/20-40-14-19-08/21254615 від 29.08.2017р. та встановлені порушення позивачем вимоги п.44.1 та п.44.2 ст.44, п. 198.5 ст.198 ПК України, що привело до заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість по загальній декларації у грудні 2015 року на суму 144000грн.; а також, до заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість по декларації спеціального режиму оподаткування (скорочена) у грудні 2015 року на 1671 грн. За наслідками акту перевірки ГУ ДФС у Харківській області були прийняті податкові повідомлення рішення: № від 12.09.2017р., № від 12.09.2017р. З зазначеними рішеннями ГУ ДФС в Харківській області позивач не погоджується, вважає їх незаконним та не обґрунтованими , позивач не згоден з висновками акту перевірки у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, які у ньому викладені.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, висновки якого стали підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області на підставі направлення від 15.08.2017 № 5927, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20. п.41.1 ст.41. п.61.1, 61.2 ст.61. п.п.62.1.3 п.62.1 ст.62, п.п 75.1.2 п.75.1 ст.75,п. 75.1 ст.75. п.п. 78.1.1 п.78.1 ст.78. п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 14.08.2017 № 4006 проведена позапланова виїзна документальна перевірка СТОВ «ОВЕНА» (податковий номер 21254615) податкового законодавства щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81» (податковий номер 40053765) за листопад та грудень 2015 року та джерел походження матеріальних цінностей, використаних при виробництві продукції, що реалізовувалась ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81» (податковий номер 40053765) в зв'язку з ненаданням СТОВ «ОВЕНА» (податковий номер 21254615) відповіді запитуваному обсязі пояснень та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит Головного управління ДФС у Харківській області від 24.06.2017 № 7938/10/20-40-14-19-14.

За наслідками перевірки контролюючим органом складено акт від 29.08.2017р. № 10985/20-40-14-19-08/21254615 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки СТОВ «ОВЕНА» (податковий номер 21254615) податкового законодавства щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81» (податковий номер 40053765) за листопад та грудень 2015 року, та джерел походження матеріальних цінностей, використаних при виробництві продукції. що реалізовувалась ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81» (податковий номер 40053765)» ( а с. 14-46).

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

- п..44.1, п.44.2 ст.44, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до податкового зобов'язань з податку на додану вартість по загальній декларації у грудні 2015 р. на 144000 грн.;

- п. 44.1, п.44.2 ст.44, п. 198.5 ст.198 п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов'язань з податку на додану вартість по декларації спеціального режиму оподаткування (скороченої) у грудні 2015 на 1671 грн.

Крім того, Головне управління ДФС у Харківській області, у зв'язку з виявленням технічних помилок у акті перевірки від 29.08.2017р. № 10985/20-40-14-19-08/21254615, «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки СТОВ «ОВЕНА» (податковий номер 21254615) податкового законодавства щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81» (податковий номер 40053765) за листопад та грудень 2015 року, та джерел походження матеріальних цінностей, використаних при виробництві продукції, що реалізовувалась ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81» (податковий номер 40053765)», направило листом від 11.09.2017 №16516/10/20-40-14-19-14 на адресу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ОВЕНА" зміни та доповнення до вказаного акту.

Відповідно до змін та доповнень до акту від 29.08.2017р. № 10985/20-40-14-19-08/21254615 розділ 4 «Висновок» акту замінено інформацією наступного змісту: Перевіркою встановлені порушення СТОВ «ОВЕНА»:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов'язань з податку на додану вартість по загальній декларації у грудні 2015 на 144000 грн.;

- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.5 ст.198, п.209.2 ст. 209 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов'язань з податку на додану вартість по декларації спеціального режиму оподаткування (скороченої) у грудні 2015 на 7031 грн. (а.с. 140-145).

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області та на підставі акту перевірки від 29.08.2017р. № 10985/20-40-14-19-08/21254615 прийнято податкові повідомлення - рішення

- № НОМЕР_1 від 12.09.2017р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість с/г підприємств за операціями із зерновими і технічними культурами у загальній сумі 8788,75 грн (в т.ч. 7031 грн. за податковими зобовязаннями; за штрафними (фінансовими) санкціями 1757,75грн.);

- № НОМЕР_2 від 12.09.2017р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг у загальній сумі 180000,00 грн. (в т.ч. 144000грн. за податковими зобов'язаннями; 36000,00грн за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 47,48).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті перевірки позивача, на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення.

Судом встановлено, що в перевіряємий період позивач мав взаємовідносини з контрагентом ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81» . Так, між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ОВЕНА" (в якості постачальника) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81» (в якості покупця) укладено договір поставки товару №46 від 26.11.2015 р. предметом якого є зобовязання постачальника поставити та передати у власність покупцю визначений договором товар, а покупець зобовязується прийняти товар та своєчасно здійснювати оплату

Пункт 1.3 вказаного договору передбачає поставку товару на суму 1100000грн., ПДВ 183333,33грн.

В межах згаданого правочину були проведені господарські операції, які оформлені договорами, накладними, податковими накладними (описаними в акті перевірки) виписаними на адресу ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81», а саме: договір поставки товару №46 від 26.11.2015р. та специфікація до нього; рахунок на сплату товару №46 від 26.11.2015р. на суму 1013700грн, ПДВ - 168950грн., рахунок на сплату товару №47 від 07.12.2015р. на суму 74883грн, ПДВ - 12480,5грн., видаткова накладна №57 від 07.12.2015р. на суму 42183грн., ПДВ -7030грн., видаткова накладна №56 від 07.12.2015р. на суму 1046400грн., ПДВ -174400грн., довіреність №6 від 30.11.2015р. (дійсна до 9.12.2015р.) на отримання товарів, виписка банку від 30.11.2015р. про отримання 500700грн., від ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81» ;виписка банку від 30.11.2015р. про отримання 513000грн., від ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81», виписка банку від 08.12.2015р. про отримання 74883грн., від ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81», оборотна-сальдова відомість по рахунку №361 за листопад 2017р. про відвантаження товару на суму 1013700грн. на адресу ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81», оборотна-сальдова відомість по рахунку №361 за грудень 2017р. про відвантаження товару на суму 74883грн. на адресу ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81», оборотна-сальдова відомість по рахунку №271 за вересень 2017р. про наявність на складі кукурудзи загальна вартість 4151500,34грн., оборотна-сальдова відомість по рахунку №271 за грудень 2017р. про наявність на складі кукурудзи загальна вартість 0грн., оборотна-сальдова відомість по рахунку №281 за вересень 2017р. про наявність отримання кукурудзи 3 класу та її реалізації загальна вартість 720000грн., накладна на передачу готової продукції №4 від 30.09.2015р. про передачу на склад кукурудзи масою 2720000 кг, податкова накладна №1/2 від 07.12.2015р. на суму 42183грн, ПДВ -7030,50грн., податкова накладна №1/2 від 07.12.2015р. на суму 42183грн, ПДВ -7030,50грн.(квитанція реєстрацію ПН в ЄРПН за № від 14.12.2015р.), податкова накладна №1 від 03.12.2015р. на суму 1013700грн, ПДВ - 168950грн., (квитанція реєстрацію ПН в ЄРПН за № від 11.12.2015р.), податкова накладна №2 від 07.12.2015р. на суму 32700грн, ПДВ -5450грн., (квитанція реєстрацію ПН в ЄРПН за № від 14.12.2015р.), податкова накладна №3 від 03.12.2015р. на суму корегування ПДВ - 168950грн., (квитанція реєстрацію ПН в ЄРПН за № від 15.12.2015р.), податкова накладна №5 від 30.11.2015р. на суму 1013700грн, ПДВ - 168950грн.,(квитанція реєстрацію ПН в ЄРПН за № від 03.12.2015р.).

Вказані документи підтверджують факт проведення розрахунків з покупцем товарів - ТОВ «ЕНЕРЕО ПОСТАЧ-81», зобов'язання сторін за договором поставки були виконані у повному обсязі.

Всі виписані податкові накладні підприємством СТОВ "ОВЕНА" (постачальником товару) пройшли відповідну реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, при реєстрації податкових накладних (адміністрування податку) сплачені відповідні суми податку (ПДВ) на додану вартість на користь державного бюджету України. Вказані податкові накладні на час проведення перевірки ЕУ ДФС перебувають у Єдиному реєстрі податкових накладних як діючі документи, що перевірено підприємством,

Органами ДФС, які є розпорядниками вказаного реєстру, податкові накладні не скасували та не анулювали, що свідчить про їх належність та наявність як відповідних документів бухгалтерського (податкового) обліку підприємства, Суми податку (ПДВ) визначені в податкових накладних виписаних на адресу покупців товару (робіт, послуг) внесені до додатків №5 декларацій з ПДВ за відповідні податкові періоди листопад та грудень 2015 року.

Підставами для складання податкових накладних, їх реєстрації були : укладені угоди з покупцем товарів ТОВ «ЕНЕРЕО-ПОСТАЧ-81», отримання попередньої оплати за товар, відвантаження товарів. Усі вказані документи є чинними, не ким не скасовані та не відмінені.

Крім того, СТОВ «ОВЕНА» для перевірки були надані документи які підтверджують часткове придбання кукурудзи в кількості 320 тонн у підприємства ПП «Антар-2» а саме: договорі купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №1/10/01 від 01.10.2015р., накладна №2/10 від 15.10.2015р., на суму 540000грн, ПДВ - 90000грн., (до неї ТТН 5/10 від 23.10.2015р., №6/10 від 23.10.2015р., №7/10 від 23.10.2015р., №8/10 від 23.10.2015р., №9/10 від 23.10.2015р., №10/10 від 23.10.2015р., №11/10 від 23.10.2015р.), накладна №1/10 від 15.10.2015р., на суму 324000грн, ПДВ - 54000грн., (до неї ТТН 1/10 від 15.10.2015р., №2/10 від 15.10.2015р., №3/10 від 15.10.2015р., №4/10 від 15.10.2015р.), податкова накладна №1/2 від 15.10.2015р. на суму 324000грн, ПДВ - 54000грн., податкова накладна №2/2 від 23.10.2015р. на суму 540000грн. ПДВ -90000грн., виписка банку від 15.10.2015р. про сплату 324000грн., на адресу ПП «Антар-2», виписка банку від 06.11.2015р. про сплату 500000грн. на адресу ПП «Антар-2», оборотна-сальдова відомість по рахунку №631 за жовтень 2015р. про наявність розрахунків на суму 324000грн., про отримання продукції на суму 15040000грн. оборотна-сальдова відомість по рахунку №631 за грудень 2015р. про наявність розрахунків на суму 380000 грн., оборотна-сальдова відомість по рахунку №281 за жовтень 2015р. про наявність розрахунків з кукурудзи 3 класу на суму 320000грн.

Крім того, наявність вказаних документів відображена в податковому обліку підприємства, а саме: в декларації з ПДВ за листопад 2015року, (ОСНОВНА) додаток №5 відображене податкове зобов'язання з ПДВ на адресу контрагента 36 (ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81») на суму 168950грн., в декларації з ПДВ за грудень 2015року, (СПЕЦІАЛЬНА) додаток №5 відображене податкове зобов'язання з ПДВ на адресу контрагента 36 (ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81») на суму 7030,50грн., в декларації з ПДВ за грудень 2015року, (ОСНОВНА) додаток №5 відображене податкове зобов'язання з ПДВ на адресу контрагента 36 (ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81») на суму 174400грн., в розрахунку корегування за 12.2015р. визначена сума-168950грн.

Підставами корегування ПДВ було те, що сума відвантаженої продукції на адресу ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81» була включена до ПДВ двічі: у листопаді 2015 року за першою подією (отримання грошових коштів) у грудні 2015 року (повторно) помилково за фактом відвантаження продукції.

Тобто, при перевірці, працівники ГУ ДФС не враховують визначені вище дані податкового та бухгалтерського обліків підприємства СТОВ «ОВЕНА», вказані декларації з ПДВ за період листопад-грудень 2015 року, податкові накладні, та інші первинні бухгалтерські документи, які свідчать про те, що даному випадку мали місце, як оплата товару (робіт, послуг) так і отримання податкових накладних, тобто в наявності усі первинні документи, які надають право на віднесення сум зазначених у податкових накладних до складу податкового кредиту, також стосовно подальшої реалізації товарів на адресу ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81».

Підприємства: постачальник - ПП «Антар-2», та підприємство покупець - ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81» на час видачі (складання) податкових накладних були зареєстровані як платники податку на додану вартість, про що видані відповідні свідоцтві. Усі податкові накладні по взаємним розрахункам вказаних підприємств внесені до Єдиного реєстру податкових накладних. При реєстрації вказаних податкових накладних суми ПДВ були начисленні та сплачені до державного бюджету при адмініструванні податку.

Розрахунки між сторонами були проведені у повному обсязі у безготівковій формі.

Відповідно до п. п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно з п. п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового Кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обовязку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) встановлює Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995 р. № 88.

Згідно з п. 1.2 Положення №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV (із змінами та доповненнями) податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV).

Відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Оцінивши вищевказані первинні документи за правилами ст.90 КАС України, суд доходить висновку, що оглянуті документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Відповідно до вимог п.198 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; г) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з вимогами п. 198.3. ст. 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У п. 201.1. ст. 201 Податкового Кодексу України, міститься перелік обов'язкових реквізитів, які повинні міститися у податковій накладній, це: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); г) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; є) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно п.201.8. ст. 201 Податкового Кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно п. 198.2. ст. 198 Податкового Кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.201.10. ст. 201 Податкового Кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. В нашому випадку мало місце, як оплата товару (робіт, послуг) так і отримання податкових накладних, тобто в наявності усі первинні документи, які надають право на віднесення сум зазначених у податкових накладних до складу податкового кредиту.

Згідно вимог ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Юридична правоздатність та дієздатність (юридичної особи) виникає та припиняється з моменту внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відомостей щодо виключення даної юридичної особи з реєстру, тобто відповідно п.4 ст.91 ГК України юридична особа мала цивільну правоздатність та дієздатність.

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, підприємство ПП «Антар-2» та ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81» знаходяться в реєстрі як юридичні особи. Стан юридичної особи зареєстровано.

Тобто, підприємство СТОВ «ОВЕНА» отримавши від підприємства ПП «Антар-2» товари та податкові накладні, сплативши кошти за вказані товари отримало право на податковий кредит з урахуванням вимог ст.ст. 198, 199, 201 ПК України.

Таким чином, підприємством СТОВ «ОВЕНА» не було завищено податковий кредит з податку на додану вартість у перевіряємому періоді.

Під час перевірки, працівниками ГУ ДФС в виправленому акті визначено коло порушень з питань нарахування податкових зобов'язань з ПДВ на загальну суму 144000грн., 7031 грн., а саме порушення мали місце при розрахунках з наступними контрагентами:

- ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81»,

- при цьому у виправленому акті ГУ ДФС від 11.09.2017р. визначають порушення вимог п.44.1.п 44.2 ст.44, п. 185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 п.188.1 ст.188, п.198.5 ст.198, п.209.2 ст.209 ПК України.

Так, відповідно до вимог п. 187.1. ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 185.1. ст.185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; є) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з вимогами п. 188.1. ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Також відповідно до вимог п. 198.5. ст.198 Платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися.

Усі вимоги Закону та вказаних статей з боку позивача виконі у повному обсязі, реалізація товару відображена в податковому обліку. Також слід зазначити, що кукурудза отримана 15.10.2015р. від ПП «Антар-2» та реалізована протягом листопада, грудня 2015 року на адресу ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81» відповідно до вказаних вище документів.

Враховуючи викладене вище, суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки позивача необґрунтованими.

Щодо, посилання відповідача в акті перевірки, та запереченнях на податкову інформації щодо контрагентів позивача, та протоколів допиту свідків,суд зазначає наступне.

Належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України, ст.ст. 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальному провадженню, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.

Разом з тим, під час розгляду справи відповідачами не подано до суду жодних доказів наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Згідно п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків.

При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів

Законом не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту сум ПДВ по товарах з підстав викладених відповідачем, за умови, що такий продавець зареєстрований платником податку на додану вартість, за наявності належним чином оформлених податкових накладних, та за наявності фактичного здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг). Окрім того порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського Суду з прав людини, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Таким чином формування податкового кредиту та податкового зобовязання платником ПДВ здійснено відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що суб'єкт владних повноважень ані в ході проведення перевірки, ані в ході розгляду справи судом не подав жодних доказів на підтвердження факту відсутності у позивача об'єктивної потреби в укладанні вказаних вище договорів з контрагентами позивача, які на думку податкового органу є спірними правочинами.

Проаналізувавши наведені норми та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що укладені правочини є дійсними, виконані сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень, не кім не оскарженим та у судовому порядку не визнаний не дійсним.

Враховуючи викладене вище, суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки позивача про відсутність реальності господарських операцій необґрунтованими.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності його дій щодо винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на зазначене, враховуючи, що встановлені відповідачем за наслідком проведеної перевірки порушення позивачем вимог діючого законодавства не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що нарахована податковим органом за дане порушення сума грошового зобов'язання є незаконною, та як наслідок спірне податкове повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийняте податковим органом, є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. З урахуванням чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті податковим органом, є необґрунтованим та таким, що підлягають скасуванню, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ОВЕНА" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення рішення ГУ ДФС у Харківській області від 12.09.2017р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська. 46 м. Харків 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ОВЕНА" (61107, Харківська область, місто Первомайський, вул. Польова, 1-А, код 21254615) у розмірі 2831,83 грн. (дві тисячі вісімсот тридцять одна гривня 83 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26.01.2018 р.

Суддя (підпис) Рубан В.В.

Згідно з оригіналом. Рішення не набрало законної сили.

Секретар судового засідання Абоян І.І.