Справа № 819/1704/17
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1704/17

18 січня 2018 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І. , судді Мірінович У.А. , судді Шульгача М. П.

за участю: секретаря судового засідання Придаткевич Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державна казначейська служба України про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, в якій просить:

- визнати незаконними дії Міністерства юстиції України у формі не розгляду по суті його - ОСОБА_1 запиту ні в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації", ні в порядку Закону України "Про звернення громадян" та приховування запитуваної інформації про те, чи пройшла процедуру державної реєстрації юридична особа публічного права під назвою "Апарат Верховної ОСОБА_3 України" з юридичною адресою: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 5;

- зобов'язати Міністерство юстиції України виконати вимоги Закону України "Про доступ до публічної інформації", Закону України "Про звернення громадян" та надати йому - ОСОБА_1 відповідь про те, чи пройшла процедуру державної реєстрації юридична особа публічного права під назвою "Апарат Верховної ОСОБА_3 України" з юридичною адресою: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 5;

- стягнути завдану йому моральну шкоду в розмірі 224 000 гривень і відшкодування провести за рахунок коштів Державного бюджету України по коду програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 1070 "Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб" Державного бюджету України.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено її до судового розгляду на 01.11.2017.

В судовому засіданні 01.11.2017 за клопотанням позивача змінено статус Державної казначейської служби України з відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача і розгляд справи відкладено на 24.11.2017. 24.11.2017 відкладено розгляд справи за клопотанням позивача у зв'язку з його участю в засіданні постійної комісії Тернопільської обласної ради на 18.12.2017. 18.12.2017 судове засідання не відбулося у зв'язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні та відкладено розгляд справи на 10.01.2018. 10.01.2018 відкладено розгляд справи на 17.01.2018 у зв'язку з неявкою позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що звертався із запитом в Міністерство юстиції України про надання інформації чи пройшла процедуру державної реєстрації така юридична особа як Апарат Верховної ОСОБА_3 України. У відповідь отримав лист від 29.09.2017 за № 37971/ПІ-В-2544/19, зі змісту якого вбачається, що його запит розглядався не в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації", а відповідно до Закону України "Про звернення громадян" і відповідь надана не по суті запиту з посиланням на роз'яснення чинного законодавства. Такими діями відповідача, на думку позивача, йому завдано збитки морального характеру, оскільки зневажено як людину, найвищу соціальну цінність, яка намагається допомогти державі, викриває злочинно-корупційні механізми в діяльності народних депутатів, Верховної ОСОБА_3 України, а його зневажено, розтоптано, що потягнуло порушення нормального ритму життя, позбавлено права оскаржити незаконні дії Апарату Верховної ОСОБА_3 України в суді, так як невідомо чи пройшла процедуру державної реєстрації така юридична особа як Апарат Верховної ради України і чи може відповідно бути належним відповідачем по справі. Завдану моральну шкоду оцінив в розмірі 224000 гривень, застосувавши формулу професора ОСОБА_4, який в подальшому зменшив до 56000 гривень.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог з мотивів, викладених у запереченнях проти позову. Просила в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, хоча його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання (розписка від 10.01.2018), що не перешкоджає розгляду справи по суті з врахуванням поданих заперечень.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

14.09.2017 за вих. №ВСВ-19610928/232-К/2017 ОСОБА_1В направив запит до Міністерства юстиції України з вимогою надати інформацію чи пройшла процедуру державної реєстрації з присвоєнням ідентифікаційного коду така юридична особа публічного права як Апарат Верховної ОСОБА_3 України, юридична адреса якої: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 5, так як за його даними дана юридична особа не внесена в Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (ЄДРПОУ).

У відповідь на вказаний запит Міністерство юстиції України листом від 29.09.2017 № 37971/ПІ-В-2544/19 повідомило, що відповідно до частини першої статті Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Порушене у запиті питання не є предметом правового регулювання Закону, у зв'язку з чим відповідь надається відповідно до Закону України "Про звернення громадян" з посиланням на норми Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України "Про Регламент Верховної ОСОБА_3 України", зокрема зазначено, що відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб регулюються Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", а відомості, які містяться у Єдиному державному реєстрі є відкритими і загальнодоступними.

Також з матеріалів справи видно, що аналогічний запит ОСОБА_1 від 11.09.2017 № ВСВ-1961-09-28/220-К/2017 до Державної фіскальної служби України листом від 19.09.2017 № 15984/5/99-99-08-02-03-16 надіслано за належністю до Міністерства юстиції України і надано відповідь від 05.10.2017 № 38867/ПІ-В-2544/3/19.

Позивач не погодився із наданими відповідями, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно частини першої статті Закону України "Про доступ до публічної інформації" №2939-VI від 13.01.2011 (надалі - Закон №2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Згідно з Конституцією України, людина, її честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ч.1 ст.3); органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19); усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст.21); кожен має право на повагу до його гідності (ч.1 ст.28); кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (ч.1 ст.68).

Пунктом 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушенні в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Крім того, при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суть порушеного питання у запиті ОСОБА_1 від 14.09.2017 за вих. №ВСВ-19610928/232-К/2017 зводиться до вияснення питання чи пройшла процедуру державної реєстрації така юридична особа публічного права як Апарат Верховної ОСОБА_3 України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців регулюються Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 №755-ІV (далі Закон №755-ІV).

Згідно частини першої 1 статті 2 Закону №755-ІV відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону №755-ІV державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

ОСОБА_5 реєстрація базується на таких основних принципах: 1) обов'язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; 2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для проведення; 3) врегулювання відносин, пов'язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом; 4) державної реєстрації за заявницьким принципом; 5) прийняття документів для державної реєстрації та здійснення державної реєстрації за принципом екстериторіальності в межах України; 6) єдності методології державної реєстрації; 7) об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; 8) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; 9) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру. (частина перша статті 4 Закону №755-ІV)

Відповідно до частини першої статті 11 Закону №755-ІV відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Розділом ІV Закону №755-ІV передбачений порядок проведення державної реєстрації, що здійснюється державними реєстраторами, суб'єктами державної реєстрації, рішення, дії або бездіяльність, яких можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України.

Міністерством юстиції України роз'яснено ОСОБА_1, що порушені ним питання не є предметом правового регулювання Закону України "Про доступ до публічної інформації", у зв'язку з чим відповідь на запит надано відповідно до Закону України "Про звернення громадян"

До повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить: 1) формування державної політики у сфері державної реєстрації; 2) нормативно-правове, методологічне та інформаційне забезпечення у сфері державної реєстрації; 3) координація діяльності у сфері державної реєстрації громадських формувань; 4) контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації, у тому числі шляхом постійного моніторингу реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі відповідно до цього Закону та прийняття обов'язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом; 5) здійснення повноважень держателя Єдиного державного реєстру; 6) визначення технічного адміністратора; 7) забезпечення надання доступу до Єдиного державного реєстру державним реєстраторам, уповноваженим особам суб'єктів державної реєстрації прав, іншим суб'єктам відповідно до цього Закону та прийняття рішень про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; 8) розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов'язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом; 9) складання протоколів про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення; 10) взаємодія з державними органами, органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями з питань державної реєстрації; 11) державна реєстрація політичних партій, всеукраїнських профспілок, їх об'єднань, всеукраїнських об'єднань організацій роботодавців, відокремлених підрозділів іноземних неурядових організацій, представництв, філій іноземних благодійних організацій, постійно діючих третейських судів, засновниками яких є всеукраїнські громадські організації, всеукраїнських творчих спілок, символіки громадських формувань; 12) надання виписок у паперовій формі для проставлення апостилю та проставлення на них апостилю; 13) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. (стаття 5 Закону №755-ІV)

Згідно статті 75 Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна ОСОБА_3 України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Регламент Верховної ОСОБА_3 України" від 10.02.2010 № 1861-VI порядок роботи Верховної ОСОБА_3 України (далі - Верховна ОСОБА_3), її органів та посадових осіб, засади формування, організації діяльності та припинення діяльності депутатських фракцій (депутатських груп) у ОСОБА_3 встановлюються Конституцією України, Регламентом Верховної ОСОБА_3 України (далі - Регламент) та законами України "Про комітети Верховної ОСОБА_3 України", "Про статус народного депутата України", про тимчасові слідчі комісії, спеціальну тимчасову слідчу комісію і тимчасові спеціальні комісії Верховної ОСОБА_3 України.

Частиною першою статті 7 Закону України "Про Регламент Верховної ОСОБА_3 України" від 10.02.2010 № 1861-VI визначено, що організаційне, правове, наукове, документальне, інформаційне, експертно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення діяльності Верховної ОСОБА_3, її органів, народних депутатів, депутатських фракцій (депутатських груп) у ОСОБА_3 здійснює Апарат Верховної ОСОБА_3.

Згідно пунктів 1, 2 розділу І Положення про Апарат Верховної ОСОБА_3 України, затвердженого Розпорядженням Голови Верховної ОСОБА_3 України від 25.08.2011 № 769 (в редакції розпорядження Голови Верховної ОСОБА_3 України № 734 від 20.11.2014) Апарат Верховної ОСОБА_3 України (далі - Апарат) є постійно діючим органом, який здійснює правове, наукове, організаційне, документальне, інформаційне, експертно-аналітичне, фінансове і матеріально-технічне забезпечення діяльності Верховної ОСОБА_3 України, її органів та народних депутатів України і у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, постановами Верховної ОСОБА_3 України, розпорядженнями Голови Верховної ОСОБА_3 України та Керівника Апарату, іншими нормативно-правовими актами.

Апарат є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. (пункт 5 розділу І Положення)

Таким чином, Міністерство юстиції України в межах своєї компетенції опрацювало запити ОСОБА_1 та надало відповідь листом від 29.09.2017 № 37971/ПІ-В-2544/19. Тому відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконними дій Міністерства юстиції України у формі не розгляду по суті запиту ОСОБА_1 ні в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації", ні в порядку Закону України "Про звернення громадян" та приховування запитуваної інформації про те, чи пройшла процедуру державної реєстрації юридична особа публічного права під назвою "Апарат Верховної ради України" з юридичною адресою: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 5, та про зобов'язання Міністерства юстиції України виконати вимоги Закону України "Про доступ до публічної інформації", Закону України "Про звернення громадян" в наданні ОСОБА_1 відповіді про те, чи пройшла процедуру державної реєстрації юридична особа публічного права під назвою "Апарат Верховної ради України" з юридичною адресою: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 5

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у зменшеному розмірі 56000 грн., яку просить стягнути позивач з посиланням на Методику встановлення заподіяної моральної шкоди та метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань професора ОСОБА_4, (реєстраційний код 14.1.04) щодо якої 29.01.2016 прийнято рішення про припинення застосування , то слід зауважити наступне.

Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами) моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Під моральною шкодою законодавець розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі.

Пунктом 5 цієї постанови визначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, з'ясувати наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обов'язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, яка позивається із таким позовом.

Проте, судом не здобуто, а позивачем не надано жодних переконливих доказів на підтвердження спричинення йому моральної шкоди шляхом порушення нормального ритму життя, неможливості захистити свої права в судовому порядку, оскаржити неправомірні дії Апарату Верховної ОСОБА_3 України до суду через незнання чи існує така юридична особа чи пройшла процедуру державної реєстрації і може бути належним відповідачем чи стороною по справі.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 56000 грн. до задоволення не підлягають.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання : Квітова, 17/6, Тернопіль 46002, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Міністерства юстиції України (місцезнаходження: вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5 казначейська служба України (місцезнаходження: вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, ) про визнання незаконними дій Міністерства юстиції України у формі не розгляду по суті запиту ОСОБА_1 ні в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації", ні в порядку Закону України "Про звернення громадян" та приховування запитуваної інформації про те, чи пройшла процедуру державної реєстрації юридична особа публічного права під назвою "Апарат Верховної ради України" з юридичною адресою: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 5, та про зобов'язання Міністерства юстиції України виконати вимоги Закону України "Про доступ до публічної інформації", Закону України "Про звернення громадян" та наданні ОСОБА_1 відповіді про те, чи пройшла процедуру державної реєстрації юридична особа публічного права під назвою "Апарат Верховної ради України" з юридичною адресою: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 5, а також про стягнення моральної шкоди в розмірі 56 000 гривень - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 січня 2018 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

Суддя Шульгач М.П.

Суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мартиць О.І.