Справа № 824/891/17-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 р. м. Чернівці справа № 824/891/17-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Чернівецькій області (далі - позивач) звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідач) податковий борг на загальну суму 25000,00 грн до місцевого бюджету.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказував, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 25000,00 грн. Оскільки, борг в добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаного боргу в судовому порядку.

16.01.2018 р. представник Головного управління ДФС у Чернівецькій області подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання призначене на 16.01.2018 р. не з'явився, явку представників не забезпечив. Про дату, час та місце судового розгляду справи відповідача повідомлено за зареєстрованим місцем проживання (перебування) останнього, згідно інформації наданої управлінням ДМСУ у Чернівецькій області, яка відповідає адресі внесеній до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відповідно до довідки Укрпошти від 15.01.2018 р. рекомендоване поштове відправлення адресоване відповідачу повернуто до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Згідно із вимогами Закону України від 03.10.2017 р. №2147-VIII Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції. Так, згідно з п. 10 розділу VII Перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 3 ст. 194 КАС України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 127 КАС України встановлено, що часом вручення повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи приписи ст. 127 КАС України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, незважаючи на невручення поштового відправлення останньому з незалежних від суду причин.

Частиною 1 ст. 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Враховуючи приписи ст. ст. 194 та 205 КАС України, суд вважає, що подання позивачем клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, а також неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області 26.02.1998 р.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець 14.10.1992 р. та взятий на податковий облік 04.05.2006 р. Місце проживання - АДРЕСА_1.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законами.

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 14.1.175 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Як вказував в позовній заяві позивач, згідно наявної податкової інформації за відповідачем зареєстровано автомобіль, який відповідно до ст. 267 ПК України є об`єктом оподаткування транспортним податком. В наслідок вищезазначеного, Сторожинецьким відділенням Вижницького ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області (ДПІ у Сторожинецькому районі ГУ ДФС у Чернівецькій області) було сформовано податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №21922-13 від 30.06.2016 р., яким відповідачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн (а.с. 10).

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Як вбачається із матеріалів справи, 07.07.2016 р. позивачем на адресу відповідача надіслано рекомендованим поштовим відправленням податкове повідомлення - рішення № 21922-13 від 30.06.2016 р., що підтверджується матеріалами справи. Однак, згідно довідки Укрпошти від 18.07.2016 р., поштове відправлення повернуто на адресу позивача, оскільки адресат (відповідач) за зазначеною адресою не проживає (тимчасово відсутній) (а.с. 11).

Враховуючи положення ст. 58 ПК України, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення № 21922-13 від 30.06.2016 р. вважаються врученими відповідачу 18.07.2016 р.

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст.56 ПК України).

З матеріалів справи видно, що податкове повідомлення-рішення № 21922-13 від 30.06.2016 р. відповідачем в адміністративному іншому судовому порядку не оскаржувалося.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказане вище податкове повідомлення- рішення є узгодженим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 25000,00 грн.

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, Сторожинецьким відділенням Вижницької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" №11188-24 від 16.11.2016 р. на суму 25000,00 грн. (а.с. 12).

Вказана податкова вимога надіслана позивачем на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується матеріалами справи. Однак, згідно довідки Укрпошти від 22.11.2016 р., поштове відправлення повернуто на адресу позивача з відміткою "за відмовою адресата від одержання" (а.с. 14).

Враховуючи положення ст. 58 ПК України, суд приходить до висновку, що податкова вимога форми "Ф" № 11188-24 від 16.11.2016 р. вважаються врученою відповідачу 22.11.2016 р.

Відповідно до п. 60.6 ст. 60 ПК України, якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Оскільки після вручення податкової вимоги сума податкового боргу у відповідача не змінилася, податкова вимога позивачем додатково не надсилалася.

Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 87.11 ст. 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не надав доказів відсутності або погашення ним податкового боргу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 77, 205, 241 та 246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг на загальну суму 25000,00 грн до місцевого бюджету.

Згідно ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до ст.ст. 293, 295 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог п.п. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.К. Левицький