Справа № 803/1153/17
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року ЛуцькСправа № 803/1153/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Шаблій Л.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про арешт коштів на рахунках платника податків,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області, позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_4, відповідач) про арешт коштів на банківських рахунках платника податків, крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування а також визначених контролюючим органом грошових зобовязань платників податків, погашення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказами ГУ ДФС у Волинській області від №2581 та №2582 від 31.08.2017 була призначена фактична перевірка ФОП ОСОБА_4 Службовою особою позивача 01.09.2017 здійснено виїзд за адресою господарської одиниці відповідача, а саме: міні-пивоварні - м. Луцьк, пр.-т. Соборності, 26, та буру «Аверс» - м. Луцьк, пр.-т. Соборності, 28, з метою ознайомлення з направленням та врученням наказу на перевірку, однак ФОП ОСОБА_3 відмовив від допуску до проведення перевірки, про що було складено акт № 355/03-20-13-07 та акт № 356/03-20-13-07від 01.09.2017, які під підпис були вручені відповідачу.

Позивач зазначає, що вищенаведені факти унеможливлюють проведення позапланової перевірки відповідача за наявності законних підстав для її проведення, а тому посилаючись на норми підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України просить накласти арешт коштів на рахунках ФОП ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримала та додатково зазначила, у звязку із поданням касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017, остаточного рішення щодо спору про проведення фактичних перевірок немає, а тому передчасно вважати накази нечинними.

Представник відповідача вважає, оскільки постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017 визнано нечинними та скасовані накази про №2381 та №2382 від 31.08.2017, а тому відсутні підстави для застосування адміністративного арешту майна платника податків визначених підпункту 94.2.3 пунктом 94.2 статті 94 ПК України.

Заслухавши думку представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 31.08.2017 Головним управлінням ДФС у Волинській області видано Наказ №2381 «Про проведення фактичної перевірки» згідно з яким, керуючись п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.п.80.2.5, п.п.80.2.6 п.80.2, п.80.8 ст.80 Податкового кодексу України, ст.35 Закону України «Про оплату праці» з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), наказано начальнику управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_5 забезпечити проведення фактичної перевірки міні-пивоварні, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, пр.-т. Соборності, 26, з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про оплату праці», перевірку провести протягом 10 діб, починаючи з 01.09.2017 (а.с.8).

Також, 31.08.2017 Головним управлінням ДФС у Волинській області видано Наказ №2382 «Про проведення фактичної перевірки» згідно з яким, керуючись п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.п.80.2.5, п.п.80.2.6 п.80.2, п.80.8 ст.80 Податкового кодексу України, ст.35 Закону України «Про оплату праці» з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), наказано начальнику управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_5 забезпечити проведення фактичної перевірки бару «Аверс», що знаходиться за адресою: м. Луцьк, пр.-т. Соборності, 28, з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про оплату праці», перевірку провести протягом 10 діб, починаючи з 01.09.2017 (а.с.9).

На підставі наказів були виписані направлення №2422, №2423, №2424, №2425, №2426, №2427, №2428, №2429 від 01.09.2017 (а.с.10-13).

Після ознайомлення з вказаними наказами та направленням на проведення фактичної перевірки власник торгових обєктів ФОП ОСОБА_3 відмовився допустити перевіряючи до проведення перевірки, про що складено акт №335/0320-13-07 та акт №336/03-20-13-07 від 01.09.2017 (а.с.14,15).

Оскільки арешт коштів на рахунку платника податків, відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України, здійснюється виключно на підставі рішення суду, ГУ ДФС у Волинській області звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

Відповідно до п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Статтею 75.1 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із п. п. 78.1.1. п. 78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п.п.20.1.5 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право запрошувати платників податків, зборів, платежів або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів, платежів, дотримання вимог іншого законодавства, у тому числі законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків).

Згідно з п. 94.1, п. 94.2 ст.94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу

Підпунктом 94.6.2. п. 94.6 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Як вказано у п. п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення.

Надаючи оцінку підставам відповідача для відмови у допуску посадових осіб ГУ ДФС у Волинській області до проведення перевірки, суд враховує законність згаданих наказів.

Не погодившись із прийнятими контролюючого органу наказами №2581 та №2582 від 31.08.2017 відповідач оскаржив їх в судовому порядку.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 25.10.2017 у справі №803/1171/17 в задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_3 до ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів відмовлено(а.с.46-52).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017 у справі №876/11530/17 якою скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25.10.2017 у справі №803/1171/17, якою визнано протиправними та скасовано накази №2381 та №2382 від 31.08.2017 про проведення фактичних перевірок (а.с.53-61). Дана постанова набрала законної сили 04.12.2017.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У даному випадку накази №2381 та №2382 від 31.08.2017, були предметом судового розгляду і судом дано правову оцінку вказаним наказам та їх скасовано.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача на ту обставину, що оскаржувані накази, в даний час оскаржуються в касаційному порядку до Верховного суду, оскільки розгляд касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017 якою скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25.10.2017, та яка набрала законної сили, ні в якій мірі не перешкоджає розгляду даної справи з питань накладення арешту.

Таким чином, суд зауважує, що обовязковою умовою для застосування арешту є наявність законних підстав для проведення перевірки, а тому зі скасуванням наказу на проведення перевірки, відпали підстави для проведення позапланової виїзної перевірки і відповідно для допуску посадових осіб позивача для проведення такої перевірки.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що у позивача відсутні підстави для накладення арешту коштів на рахунках ФОП ОСОБА_3, а відтак, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 39400859) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (45642, Волинська область, Луцький район, село Сьомаки, податковий номер НОМЕР_1) про арешт коштів на рахунках платника податків відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський