Справа № 2а-8332/10/2670
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-8332/10/2670 Суддя (судді) першої інстанції: Васильченко І.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Губської Л.В. Земляної Г.В. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року у справі за заявою Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальсько-пресовий завод» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальсько-пресовий завод», в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 12 939,75 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2010 року адміністративний позов було задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальсько-пресовий завод» на користь Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в розмірі 12 939,75 грн.

На виконання вказаної постанови, 08.10.2010р. видано виконавчий лист із строком пред'явлення до виконання в три роки.

28.09.2017р. до Окружного адміністративного суду міста Києва від Голови комісії з припинення Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшла заява про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для його пред'явлення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року в задоволенні заяви про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, видачі дублікату виконавчого листа відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою заяву про видачу дубліката виконавчого листа до виконання та поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи сторони до суду не прибули.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, частиною 4 статті 257 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017р.) встановлено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень статті 258 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017р.), за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Виконавчий лист видається судом першої інстанції. Якщо за результатами перегляду справи суд апеляційної чи касаційної інстанції залишить прийняте по суті позовних вимог рішення без змін, ухвалить нове судове рішення по суті позовних вимог чи змінить судове рішення, то виконавчий лист видається судом апеляційної чи касаційної інстанції, за умови, що заява особи про видачу виконавчого листа надійшла до моменту повернення адміністративної справи до суду першої інстанції.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 260 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017р.), замість втраченого оригіналу виконавчого листа адміністративний суд, який видав виконавчий лист, за заявою стягувача або поданням державного виконавця може видати його дублікат.

Суд розглядає заяву (подання) про видачу дубліката в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача або державного виконавця, що звернулися із заявою (поданням), та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Положеннями статті 261 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017р.) визначено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.

Суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Ухвалу суду за результатами розгляду заяви про поновлення пропущеного строку може бути оскаржено в загальному порядку.

З наведеної правової норми випливає, що необхідною правовою підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення певної процесуальної дії в межах строків, установлених законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2010р. було видано виконавчий лист від 08.10.2010р., який, згідно пояснень заявника, було пред'явлено до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва, який було втрачено під час пересилки до Управління, про що Відділом було складено довідку про втрату виконавчого документу від 30.05.2017р.

Зважаючи на викладене вище, Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа.

Згідно з частиною 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 8) визнання боржника банкрутом; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; 14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв'язку з цим перераховані до Державного бюджету України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; 16) погашення, списання згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», її дочірньою компанією «Газ України», Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Основні правила роботи з документами в органах державної виконавчої служби, в тому числі порядок загального документування у районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділах державної виконавчої служби, діловодство з виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішень) у всіх органах державної виконавчої служби, оформлення документів, технічного забезпечення їх підготовки, контролю за виконанням документів, а також здійснення діловодних процесів - організації документообігу, формування справ і зберігання документів (далі - діловодство) визначено Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5 (далі - Порядок № 2274/5).

Згідно положень п.п. 3.1, 3.10, 3.16, 9.9, 9.10 Порядку № 2274/5, діловодство з виконання рішень в органах державної виконавчої служби це - сукупність процесів, що забезпечують документування управлінської інформації і організацію роботи із службовими документами, що віднесені до компетенції органів державної виконавчої служби, з моменту їх створення або надходження до відправлення або передачі в архів.

Завершене виконавче провадження формується державним виконавцем у хронологічному порядку за заявою (супровідним листом суду) про примусове виконання рішення відповідно до дати надходження (створення) документів виконавчого провадження.

Після завершення виконавчого провадження виконавчий документ з відміткою про виконання (повне, часткове, про неможливість стягнення тощо) надсилається за належністю разом з відповідною постановою державного виконавця та супровідним листом, який підписується керівником органу державної виконавчої служби або його заступником.

Дані стосовно виконавчих документів, що надійшли до органу державної виконавчої служби, та подальшого виконання відкритих виконавчих проваджень підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відповідно до вимог Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003р. № 43/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2003р. за № 388/7709 (із змінами).

Строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення (додаток 17), якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт.

Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Так, згідно наданих Святошинським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ довідок від 19.10.2017р. та від 27.10.2017р., вбачається, що на примусовому виконанні у відділі перебував виконавчий лист від 08.10.2010р. № 2а-8332/10/2670 про стягнення з ТОВ «Ковальсько-пресовий завод» на користь УПФУ у Святошинському районі 12 939,75 грн., провадження по якому завершено 24.12.2013р., на підставі Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час). Виконавчий документ підлягав поверненню стягувачу.

Надання інформації за виконавчими документами, які перебували на примусовому виконанні у відділі та були завершеними за період включно по 2013 рік не вбачається можливим з огляду на закінчення терміну їх зберігання, що передбачений п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008р. № 2274/5 (п. 3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 05.07.1999р. № 470/7 (в редакції, що діяла на той час).

Оскільки, виконавчий лист по справі 2а-8332/10/2670 від 08.10.2010р. було пред'явлено до виконання, беручи до уваги те, що доказів звернення до державної виконавчої служби щодо отримання інформації про стан виконавчого провадження в період з 02.07.2013р. (дата пред'явлення документа до виконання) до 30.05.2017р. (дата довідки про втрату виконавчого документа) матеріали справи не містять, а виконавче провадження було знищено, у зв'язку із його закінченням, що свідчить про те, що виконавчі дії згідно виданого виконавчого листа були фактично виконані, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно з ч. 1. ст. 260 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017р.), замість втраченого оригіналу виконавчого листа адміністративний суд, який видав виконавчий лист, за заявою стягувача або поданням державного виконавця може видати його дублікат.

Слід зауважити, що із заявою про видачу дублікату виконавчого листа можна звернутися лише в межах строків пред'явлення його до виконання.

Отже, видача дубліката виконавчого листа можлива лише після поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи, що підстави для поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання відсутні, відповідно відсутні також підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається..

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Губська Л.В. Земляна Г.В.

Повний текст постанови виготовлено 23.01.2018 року