Справа № 826/12629/17
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач : Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас» до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним рішення та зобов'язання чинити дії, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.11.2017, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування висновку Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17.07.2017 № 13-0294-В, яким відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Компас» для реконструкції, експлуатації та обслуговування офісної будівлі по вул. Кіквідзе, 15-а у Печерському районі міста Києва.

Просив зобов'язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надати ТОВ «Компас» позитивний висновок, яким погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Компас» для реконструкції, експлуатації та обслуговування офісної будівлі по вул. Кіквідзе, 15-а у Печерському районі міста Києва площею 0,0738 га в оренду на 10 років, розроблений відповідно до наданого Київською міською радою дозволу на розроблення документації із землеустрою ДОЗ-0114 від 15.06.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.11.2017 позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В судове засідання з'явився представник апелянта, підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, додаткові письмові пояснення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з того, що відповідачем правомірно не погоджено проект землеустрою, оскільки вимога ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України, незалежно від наявності чи відсутності посилання уповноваженого органу на неї у спірному висновку, містить імперативну заборону погоджувати проект землеустрою у випадку його невідповідності містобудівній документації.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу нежилих приміщень № 832, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горяйновою Т.К., ТОВ «Компас» належить на праві приватної власності нежилі приміщення з № 1 по № 7, з № 9 по №13 площею 354,20 кв.м у будинку за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 15а.

15.06.2015 Київською міською радою позивачу надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою ДОЗ-0114 щодо земельної ділянки у Печерському районі м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 15а.

Розроблення документації із землеустрою для позивача здійснювало ТОВ «Праволенд».

На звернення ТОВ «Праволенд» від 25.01.2016 до Департаменту стосовно погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Компас» для реконструкції, експлуатації та обслуговування офісної будівлі за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 15а, останній листом від 21.03.2016 №3813/0/12/27-16 повідомив, що розгляд вказаного проекту землеустрою можливий після затвердження містобудівної документації в установленому законодавством порядку, посилаючись при цьому на вимоги ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 у справі № 761/13318/16-а, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.04.2017, позов ТОВ «Компас» задоволено частково, зобов'язано Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Компас» для реконструкції, експлуатації та обслуговування офісної будівлі на вул. Кіквідзе, 15а у Печерському районі м. Києва, що був поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Праволенд» 25.01.2016, та надати висновок відповідно до вимог чинного законодавства.

На виконання зазначеного рішення 17.07.2017 відповідачем прийнято висновок № 13-0294-В, яким ТОВ «Компас» відмовлено у погодженні проекту землеустрою, посилаючись на п. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» так як на територію, в межі якої входить земельна ділянка по вул. Кіквідзе, 15а у м. Києві відсутній належним чином затверджений детальний план території або план зонування.

Не погоджуючись з таким висновком, позивач звернувся до суду з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 118, ч. 4 ст. 123 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки як у власність, так і в користування, погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Згідно ч. 2 цієї статті проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 статті 186-1 Земельного кодексу України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Як встановлено ч.7 статті 186-1 Земельного кодексу України, органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Згідно ч.8 ст.186-1 Земельного кодексу України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

З аналізу наведених правових норм вбачається, що за наслідками розгляду звернення розробника проектної документації орган містобудування зобов'язаних протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту надати висновок про погодження проекту землеустрою чи про відмову у його погодженні.

При цьому, єдиною підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Як встановлено, підставою для прийняття висновку про відмову погодження проекту землеустрою стала відсутність затвердженого детального плану території або плану зонування у районі, де розташована земельна ділянка.

Так, за змістом статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів); розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Поряд з цим, відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується: у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою; в електронній формі - електронним цифровим підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, згідно із законодавством про використання електронного цифрового підпису (ч. 6 статті 25 вказаного Закону).

Між тим, згідно з ч. 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Розгляд питання про погодження проекту землеустрою можливий лише після затвердження детального плану території, який на даний час не затверджений.

Колегія суддів зазначає, що вимога п. 6 ст. 186-1, незалежно від наявності чи відсутності посилання уповноваженого органу на них у відмові, містить імперативну заборону погоджувати проект землеустрою у випадку його невідповідності містобудівній документації.

Відтак, судом першої інстанції вірно було встановлено, що Департамент правомірно, з посиланням на відповідну норму, що регулює відносини у такій сфері, відмовив у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Компас» для реконструкції, експлуатації та обслуговування офісної будівлі по вул. Кіквідзе, 15-а у Печерському районі міста Києва, тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта про порушення відповідачем норм матеріального права при непогодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу.

Колегія суддів також враховує, що позовні вимоги у частині зобов'язання відповідача надати позитивний висновок та погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не можуть бути задоволені судом, оскільки розгляд та вирішення цього питання віднесені до дискреційних повноважень вказаного суб'єкта владних повноважень, і суд не може підміняти його.

Таким чином, правомірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову, відтак, при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.11.2017 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас» до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним рішення та зобов'язання чинити дії - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.11.2017 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 23.01.2018