Справа № 813/4851/17
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року №813/4851/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Сподарик Н.І розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Самбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області до Приватного акціонерного товариства «Самбірбуд» про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Самбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області до Приватного акціонерного товариства «Самбірбуд», із вимогою - стягнути із відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 у розмірі 5 895,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, всупереч вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ 19.12.2003 року №21-1, за період з жовтня по листопад 2017 року не здійснив компенсацію витрат на виплату та доставку пільгових пенсій і заборгував УПФУ 5 895,40 грн. Вважаючи, що відповідач несплатою страхових внесків до Пенсійного фонду позбавляє позивача можливості належним чином здійснювати реалізацію державної політики у сфері пенсійного забезпечення, позивач звернувся з означеним позовом до суду.

Ухвалою суду від 19.12.2017 року в адміністративній справі відкрито провадження.

Позивач та відповідач явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили.

На підставі ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Самбірбуд» є платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (далі - список №2).

Згідно з п.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п.6.7 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Судом встановлено, що за період роботи на Підприємстві право на пенсію на пільгових умовах на підставі п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» набули: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, свідченням чого є наявні у матеріалах справи копії протоколів про призначення пенсій на пільгових умовах та копії довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що дає право громадянам на пенсію на цих умовах.

Загалом, факт понесення управлінням Пенсійного фонду України витрат на виплату та доставку пенсій, призначених вищевказаним працівникам відповідача за списком №2 за жовтень-листопад 2017 року підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту другого Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та довідками про виплату пенсій цим особам.

Водночас, судом також зясовано, що на підставі вищезазначених норм законодавства позивачем надсилалися відповідачу на його зареєстроване місцезнаходження розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з жовтня 2017 року та з листопада 2017 року.

При цьому, суд зазначає, що розрахунки органів управління Пенсійного фонду України фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій є узгодженими з моменту їх отримання відповідачем і обовязковими для виконання.

Тож, оскільки, як стверджується матеріалами справи, позивачем було виконано свій обовязок щодо надіслання на адресу Підприємства розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, а відповідачем залишено такі без належного реагування, зокрема, не надано на них до Пенсійного фонду заперечень й не оскаржено їх, тому суд вважає, що ці розрахунки є обовязковими для виконання, тобто підлягають до сплати.

У той же час, правових підстав для сумнівів у правильності обчислення позивачем витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у суду немає.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На день розгляду справи у суді заборгованість, яка підлягає до стягнення у сумі 5 895,40 грн. відповідачем не сплачена.

У свою чергу, Приватним акціонерним товариством «Самбірбуд» доказів вжиття заходів щодо погашення залишку наявної у нього заборгованості перед Пенсійним фондом суду не представлено, а також не надано жодних доказів у спростування позовних вимог.

З урахуванням викладених обставин, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог і вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Самбірбуд» (Львівська область, місто Самбір, вулиця Перемишльська, 30; ) на користь Самбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області (Львівська область, місто Самбір, вулиця Козацька, 6; ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 5 895 (пять тисяч вісімсот девяносто пять) грн. 40 коп.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сподарик Н.І.