Справа № 826/19358/16
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 січня 2018 року № 826/19358/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції у Київській області
про поновлення на роботі,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся (далі по тексту - позивач/ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у Київській області (далі по тексту - відповідач/ГУНП у Київській області), в якому просить:

- скасувати наказ ГУНП у Київській області від 22.08.2016 року №933 в частині застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1;

- скасувати наказ ГУНП у Київській області від 14.09.2016 року №530 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №3 роти №5 полку патрульної служби поліції особливого призначення "Миротворець";

- стягнути на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що висновок відповідача про перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння на службі є необґрунтованим, що вказує на безпідставність та протиправність прийнятих на підставі такого висновку оскаржуваних наказів. Також позивач стверджує, що відповідачем порушено норми Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, зокрема були відсутні підстави для його проведення, а висновок за результатами службового розслідування не відповідає справжнім обставинам справи.

Представники позивача під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову, оскільки звільнення позивача відбулося відповідно до чинного законодавства, порушень під час проведення службового розслідування та реалізації дисциплінарного наказу не виявлено, а тому підстави передбачені законодавством для скасування оскаржуваних наказів відсутні.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.02.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл судових справ від 10.10.2017 року №6237 та відповідно до пункту 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу повторно автоматично розподілено на суддю Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А.

Ухвалою суду від 24.10.2017 року справу прийнято до провадження судді Кармазіна О.А. та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 16.11.2017 року відмовлено ГУНП у Київській області у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі у зв'язку з її необґрунтованістю.

Водночас, відповідач у судове засідання 07.12.2017 року явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній станом на 07.12.2017 року) (далі по тексту - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, в судовому засіданні 07.12.2017 року суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі, вона знаходить на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно її розгляд продовжено у письмовому провадженні з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення присутніх представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 починаючи з 08.05.2014 року перебував на службі в органах внутрішніх справ України, а 07.11.2015 року його прийнято на службу в Національну поліцію України.

На виконання вимог наказу Головного управління від 03 червня 2016 року №250 о/с дск, наказу ГУНП в Київській області від 13 травня 2016 року №508 для проведення ротації підрозділів патрульної служби поліції особливого призначення, з метою виконання особовим складом завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення антитерористичної операції на територіях Донецької та Луганської областей, відряджено до м. Сєвєродонецька Луганської області працівників працівників полку патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» ГУНП в Київській області (далі - ППСПОП «Миротворець») у підпорядкуванні керівника Антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей, зокрема, сержанта поліції ОСОБА_1, поліцейського взводу №3 роти №5 ППСПОП «Миротворець».

12 липня 2016 року командир ППСПОП «Миротворець» на підставі рапорту підполковника поліції ОСОБА_2 звернувся з рапортом до т.в.о. начальника ГУНП в Київській області з проханням надати дозвіл на призначення та проведення службового розслідування по факту грубого порушення дисципліни.

Наказом т.в.о.начальника ГУ НП в Київській області від 20 липня 2016 року №827 призначено службове розслідування за фактом порушення працівниками ППСПОП «Миротворець» вимог службової дисципліни, за результатами проведення якого складено висновок, затверджений т.в.о.начальника ГУ НП в Київській області полковником поліції ОСОБА_3, відповідно до п.4 резолютивної частини якого рекомендовано за порушення службової дисципліни, ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині дотримання законодавства, а саме: перебування на добовому чергуванні в стані алкогольного сп'яніння, проявленні нещирості в ході проведення службової перевірки поліцейського взводу №3 роти №5 ППСПОП «Миротворець» ГУ НП в Київській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнити з Національної поліції України.

22 серпня 2016 року ГУ НП в Київській області прийнято наказ №993 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ППСПОП «Миротворець» ГУ», яким вирішено за порушення службової дисципліни, ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині дотримання законодавства, а саме: перебування на добовому чергуванні в стані алкогольного сп'яніння, проявлення нещирості в ході проведення службової перевірки поліцейського-водія взводу №3 роти №5 ППСПОП «Миротворець» ГУ НП в Київській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнити з Національної поліції України.

Наказом ГУ НП в Київській області від 14 вересня 2016 року №530 о/с «По особовому складу» відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції за пп.6 п.1 ст.77 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), на підставі наказу ГУ НП в Київській області від 22 серпня 2016 року №933.

Позивач, вважаючи своє звільнення незаконним, звернулась з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 59 згадуваного Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

День звільнення вважається останнім днем служби.

Згідно ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 9 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Відповідно до статті 12 частини 1 пункту 6 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися дисциплінарне стягнення, зокрема, звільнення з посади.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента країни і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Таким чином, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є невиконання або неналежне виконання поліцейським дисципліни шляхом недотримання конкретних актів законодавства та наказів і інших відомчих нормативно-правових актів.

Згідно з порядком накладання дисциплінарних стягнень, визначеним у статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до висновку службового розслідування, який затверджено 15.08.2016 року, комісією встановлено, що згідно розстановки нарядів особового складу ППСПОП «Миротворець» по виконанню завдань в зоні АТО на 02 липня 2016 року, затвердженої ЗКППСПОП «Миротворець» підполковником поліції ОСОБА_6, позивача залучено до несення служби по охороні мосту «Пролетарський», що знаходиться в м. Сєверодонецьк Луганської області, з 14:00 год. 02 липня 2016 року по 14:00 год. 03 липня 2016 року.

03 липня 2016 року командир взводу №1 роти №5 ППСПОП «Миротворець» молодший лейтенант поліції ОСОБА_7, прибувши до місця несення служби позивача з метою зміни наряду, виявив, що ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 перебували на місці несення служби з явними ознаками алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим ним було подано рапорт командиру роти №5 ППСПОП «Миротворець» підполковнику поліції ОСОБА_2

У подальшому ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння. Під час проходження медичного огляду ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_1 поводили себе зухвало, висловлювалися нецензурною лексикою, намагалися спровокувати та вчинити фізичний конфлікт з супроводжуючими їх офіцерами, а саме: з помічником начальника штабу ППСПОП «Миротворець» ГУ підполковником поліції ОСОБА_11, командиром роти №2 ППСПОП «Миротворець» ГУ підполковником поліції ОСОБА_12 та командиром роти №5 ППСПОП «Миротворець» ГУ підполковником поліції ОСОБА_2 Також вищевказані працівники під нас проходження медичного огляду принижували висловлюючись нецензурною лексикою та погрожуючи фізичною розправою лікарю-наркологу ОСОБА_13 та медичній сестрі ОСОБА_14 наркологічного диспансеру Луганської області, що підтверджується наданими ними поясненнями.

Опитаний ОСОБА_8 пояснив, що 02.07.2016 о 13.00 заступив у добовий наряд по охороні мосту «Пролетарський», що знаходиться в м. Сєверодонецьк Луганської області. Близько 18.30 під час вживання їжі разом з ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, останніми було запропоновано розпити пляшку горілки (ємкістю 0,5 літра), яка в них вже була. Під час чого вище вказаний алкогольний виріб було вжито. Наступного дня, близько 10.00 години на тому ж місці, кожним з вищевказаних працівників було вжито пиво (ємкістю 1,0 літр). Також ОСОБА_8 повідомив, що командир взводу № 3 роти №5 ППСПОП «Миротворець» старший лейтенант поліції ОСОБА_15 був присутній при вживанні алкогольних напоїв та ніяких дій та реагування зі свого боку не вживав. Після зміни добового чергування, прибувши до місця дислокації продовжили вживання спиртних напоїв у розташуванні полку, а саме в жилому приміщенні вищевказаних співробітників піонерського табору імені Ю. Гагаріна, що знаходиться в с. Щедрищеві, Сєвєродонецького району, Луганської області. Під час вживання спиртних напоїв до приміщення зайшов командир роти № 5 підполковник поліції ОСОБА_2, який наказав припинити розпивання спиртних напоїв, на що ОСОБА_1 відповів, що в них вихідний день та вони мають на це право. ОСОБА_2 запропонував пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння. ОСОБА_8 та ОСОБА_5, не сперечаючись, погодилися та прослідували до автомобіля, в той час, як ОСОБА_1 та ОСОБА_10 почали сперечатися та породжувати конфліктну ситуацію .

Прибувши до медичного закладу ОСОБА_17 та ОСОБА_10 продовжили провокувати керівництво, а також конфліктували з медичними працівниками. Свою вину ОСОБА_8 визнав.

Згідно протоколу №337 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння наркологічного диспансеру Луганського області встановлено, що в крові ОСОБА_1 виявлено 3,55 % проміле алкоголю. ОСОБА_1 факт вживання алкоголю підтвердив, вказавши, що о 16:00 03 липня 2016 року вживав алкоголь - горілку.

ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився, про що складено відповідні акти про відмову від дачі пояснень, які зареєстровані в канцелярії ППСПОП «Миротворець» за ;665/109/37/16 від 21.07.2016 та №667/109/37/16 від 22.07.2016 року.

Опитаний командир роти № 5 ППСПОП «Миротворець» ГУНП в Київській області пояснив, що 03.07.2016 на мобільний телефон зателефонував командир взводу №1 роти №5 ГІІІСГЮП - «Миротворець» ГУ молодший лейтенант поліції ОСОБА_7, який заступив старшим наряду по охороні мосту «Пролетарський» в місті Сєвєродонецьк Луганської області, та повідомив, що ОСОБА_1 вів себе не нормально, провокував до конфлікту, на зауваження не реагував. Пізніше при прийомі місця несення служби було виявлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 перебувають з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

По прибуттю останніх до місця постійної дислокації в селищі Щедрищиве Сєвєродонецького району Луганської області, ОСОБА_2, близько 14.45 зайшов до кімнати де знаходились ОСОБА_1, ОСОБА_5 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 для з'ясування обставин, які виникли при здачі добового наряду з ОСОБА_7 та виявив факт вживання спиртних напоїв вищевказаними працівниками., наказав припинити та доповів керівництву. В подальшому було прийнято рішення та запропоновано вказаним працівникам проїхати до Луганського обласного наркологічного диспансеру. При прибутті до наркологічного диспансеру старший сержант поліції ОСОБА_9, старший сержант поліції ОСОБА_5 та сержант поліції ОСОБА_1 поводили себе зухвало, висловлювалися нецензурною лексикою, намагалися спровокувати та вчинити фізичний конфлікт з супроводжуючими їх офіцерами, а саме з помічником начальника штабу ПГІСПОП «Миротворець» підполковником поліції ОСОБА_11, командиром роти №2 ППСПОП «Миротворець» підполковником поліції ОСОБА_18 та командиром роти №5 ППСПОП «Миротворець» підполковником поліції ОСОБА_2 Також вищевказані працівники під час проходження освідчення принижували ОСОБА_13 та ОСОБА_14

Командир взводу № 3 роти № 5 ППСПОП «Миротворець» ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_15, пояснив, що 02.07.2016, перебуваючи на добовому чергуванні старшим по охороні мосту «Пролетарський», що знаходиться в м. Сєверодонецьк Луганської області факт вживання спиртних напоїв вищевказаними працівниками заперечив. Однак зазначив, що контролювати всіх працівників не мав змоги так як сам заступав до несення служби. З приводу конфлікту, що виник після добового чергування в розташуванні полку, пояснити нічого не зміг так його там не було.

За наслідками проведення службового розслідування було зроблено висновок про те, що вищевказані працівники проявили нещирість при наданні пояснень з метою уникнення покарання. Дане порушення стало можливим завдяки низькому рівню правосвідомості та низьких морально-ділових якостей ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, грубого ігнорування ними наказів і доручень ГУ НП в Київській області щодо запобігання та недопущення порушень службової дисципліни, а саме вживання алкогольних напоїв під час несення служби в зоні проведення АТО, що є несумісним із подальшим проходженням служби в органах поліції.

Верховний суд України в абз.2 п.25 постанови Пленуму від 06 листопада 1992 року №6 (зі змінами і доповненнями) «Про практику розгляду судами трудових спорів» вказав, що нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку. Медична довідка про стан особи, в тому числі алкогольний стан, відноситься до одних із належних і допустимих доказів. У випадку її незрозумілості чи неясності, суд не позбавлений права перевірити відомості, зазначені в ній, в тому числі шляхом допиту осіб, які її видали.

Наведеним вище доказами, зокрема, протоколом наркологічного диспансеру Луганської області №337 від 03 липня 2017 року медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння та поясненнями, підтверджується факт перебування ОСОБА_1 під час несення служби у стані алкогольного сп'яніння.

Факт вживання позивачем алкогольних напоїв підтверджується також його письмовими поясненнями, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 65,66), та визнається представниками позивача у їх поясненнях, які надані в ході розгляду справи (а.с. 103).

Не спростовують наведеного й пояснення допитаного в ході розгляду даної справи в якості свідка ОСОБА_15, оскільки матеріалами перевірки за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ППСПОП «Миротворець» підтверджується скоєння дисциплінарного проступку позивачем.

За висновком суду, перебування позивача на службі в стані алкогольного сп'яніння є порушенням службової дисципліни, а тому суд приходить до висновку, що застосований вид стягнення є співмірним з вчиненим порушенням.

Стосовно ж доводів позивача про те, що відповідачем було порушено норми Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, зокрема були відсутні підстави для його проведення, суд зазначає наступне.

Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230, відповідно до п.1.1 якої ця Інструкція визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні.

Згідно п.1.2 Інструкції службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

Підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс (п.2.1 Інструкції).

Відповідно до підпунктів 2.2.1, 2.2.20 п.2.2 Інструкції службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, серед іншого, невиконання або неналежного виконання особами РНС під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на ОВС завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю; отримання інформації про скоєння інших, не визначених підпунктами 2.2.1 - 2.2.19 цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення.

Згідно п.2.6 Інструкції підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу ГУ НП в Київській області від 03 травня 2016 року №5 «Про заходи щодо підвищення рівня особистої дисципліни, дотримання заходів особистої безпеки особовим складом ППСПОП «Миротворець» ГУ НП в Київській області» на підставі ст.ст.18, 19, 59 Закону України «Про Національну поліцію» та ст.ст.1, 5, 7, 13, 15 Дисциплінарного статуту ОВС України, суворо заборонено вживання під час службового відрядження алкогольних напоїв.

Згідно списку особового складу ППСПОП «Миротворець», ознайомлених з наказом №5 від 03 травня 2016 року, серед таких осіб значиться ОСОБА_1, який проставив свій підпис щодо ознайомлення з вищенаведеним наказом (№49 списку).

Оскільки позивачем порушено вимоги наказу ГУ НП в Київській області від 03 травня 2016 року №5 щодо суворої заборони вживання під час службового відрядження алкогольних напоїв та з огляду на те, що 12 липня 2016 року командир ППСПОП «Миротворець» на підставі рапорту підполковника поліції ОСОБА_2 звернувся з рапортом до т.в.о. начальника ГУНП в Київській області з проханням надати дозвіл на призначення та проведення службового розслідування по факту грубого порушення дисципліни, що полягало у перебуванні в стані алкогольного сп'яніння, зокрема, ОСОБА_1 під час несення служби, суд вважає, що у відповідача були підстави для призначення службового розслідування, передбачені Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

Наведене спростовує доводи позивача про зворотне.

Суд вважає також безпідставні та необґрунтовані доводи позивача про те, що він був необізнаний про проведення службового розслідування та дисциплінарним стягненням у вигляді звільнення зі служби, з огляду на наступне.

Пунктом 6.3 Інструкції визначено права особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування, зокрема, отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять); відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

В даному випадку з матеріалів справи, зокрема з акту про відмову від дачі пояснень №667/109/37/16 (а.с. 86), вбачається, що у зв'язку із проведенням службового розслідування та з метою отримання пояснень від ОСОБА_1, командиром взводу №1 роти №5 ППСПОП «Миротворець» молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 22.07.2016 року в телефонному режимі було запропоновано позивачу прибути до ГУНП у Київській області та надати пояснення з приводу порушення ним службової дисципліни, однак позивач відмовився від наведеного.

Наведене спростовує твердження позивача про його необізнаність з проведенням щодо нього службового розслідування.

Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність призначення службового розслідування за фактом порушення працівниками ППСПОП «Миротворець» ГУ НП в Київській області вимог службової дисципліни, висновки службового розслідування, в ході якого встановлено, що порушення службової дисципліни сталося внаслідок низького рівня правосвідомості, низьких морально-ділових якостей, зокрема, ОСОБА_1, грубого ігнорування ним наказів і доручень МВС України, Національної поліції України, ГУ НП в Київській області та ППСПОП «Миротворець» ГУ НП в Київській області, щодо запобігання та недопущення порушень службової дисципліни, а саме вживання алкогольних виробів під час несення служби у зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що є несумісним з подальшим проходженням служби в органах поліції, є обґрунтованими, а тому прийняті за наслідком проведеного службового розслідування спірні накази ГУ НП в Київській області від 22 серпня 2016 року №993 та від 14 вересня 2016 року №530 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції за пп.6 п.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) є такими, що прийняті відповідачем обґрунтовано, за наявності визначених законом підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд враховує, що ймовірні процедурні порушення притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, про які зазначає позивач, не вказують на протиправність оскаржуваних наказів.

Враховуючи, що вимоги позивача щодо його поновлення на посаді та стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог щодо скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача, підстави для задоволення яких відсутні, вказані вимоги задоволенню також не підлягають.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент прийняття даного рішення) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

У взаємозв'язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Керуючись статтями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, п. 2 ч. 3 ст. 205, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: 08300, АДРЕСА_1) до Головного управління Національної поліції у Київській області (адреса: 01025, м. Київ, вул.. Володимирська, 15) - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.А. Кармазін