Справа № 818/1971/17
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2018-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2018 р. Справа № 818/1971/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в спрощеному порядку в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Сумської області, третя особа на стороні відповідача - Державна судова адміністрація про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Апеляційного суду Сумської області, третя особа на стороні відповідача - Державна судова адміністрація, і просить: визнати протиправною бездіяльність Апеляційного суду Сумської області в частині не здійснення нарахування позивачу ОСОБА_1 суддівської винагороди, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 за №1801-VІІІ; зобов'язати Апеляційний суд Сумської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду (заробітну плату, компенсацію за невикористані відпустки, доплату за вислугу років, вихідну допомогу при звільненні судді) за час фактичної роботи, у період з 1 січня 2017 року по 23 лютого 2017 року, у розмірі встановленому ч. 2, 3, 4, 5 ст. 133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" в редакції від 07.07.2010 за № 2453-VІ, тобто виходячи із посадового окладу 10 мінімальних заробітних плат, встановленої на 01.01.2017 Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 за №1801-VІІІ, з урахуванням проведених виплат у вказаному періоді.
Свої вимоги мотивує тим, що частиною 2 статті 130 Конституції України визначено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій. Відповідно до частини першої ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом «Про Конституційний суд України», та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, а ч.ч.3,4 зазначеної норми передбачає, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, а апеляційного суду - пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом 1,1.
Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 №1801-VIII передбачено, що у 2017 році розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня становить 3200 гривень. Враховуючи, що позивач призначений на посаду судді апеляційного суду до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII та не проходив кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді), на думку ОСОБА_1, його посадовий оклад належить обраховувати, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати 3200 грн.
Вважає протиправним застосування відповідачем пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VІІІ, яким установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат; до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень, оскільки цим Законом не внесено змін ні до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ, ні до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ, в частині регулювання розміру суддівської винагороди суддів, які не пройшли кваліфікаційного оцінювання.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді судді Апеляційного суду Сумської області. У лютому 2017 року позивач звернувся до Вищої ради правосуддя із заявою про звільнення з посади судді у відставку. Рішенням Вищої ради правосуддя від 23.02.2017 за №306/0/15-17 ОСОБА_1 звільнений з посади судді Апеляційного суду Сумської області у відставку (а.с.16), а наказом голови Апеляційного суду Сумської області від 28.02.2017 за №57-ОС - відрахований зі штату Апеляційного суду Сумської області у зв'язку із поданням заяви про відставку (а.с.15).
ОСОБА_1 не проходив кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді).
З січня 2017 року по 23 лютого 2017 року відповідачем нарахування та виплата позивачеві суддівської винагороди здійснювалася виходячи з посадового окладу в розмірі17 600 грн (а.с.18).
Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 130 Конституції України визначено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Відповідно до ч.1 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (Закон №1402) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 2 частини 3 статті 135 Закону №1402, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду - 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Водночас абзацом 1 статті 22 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402 обумовлено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.
У той же час пунктом 23 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402 визначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Так, згідно з ч.3 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (Закон №2453) посадовий оклад судді апеляційного суду встановлюється пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду (10 мінімальних заробітних плат) з коефіцієнтом 1,1.
Таким чином, посадовий оклад судді, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, визначається відповідно до розміру визначеного ч.3 ст.133 Закону №2453.
Позивач призначений на посаду судді до набрання чинності Законом №1402 та не проходив кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді), а відтак його посадовий оклад належить обраховувати з огляду на розмір, визначений ч. 3 ст.133 Закону №2453.
Відповідно до ст.ст.7, 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VІІ у 2017 році розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня становить 3200 грн.; з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1600 грн.
Згідно з п.3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774- VІІІ (Закон №1774-VІІІ) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.
Положення абзацу другого пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону про внесення змін слід тлумачити так, що ним встановлено розмір мінімальної заробітної плати, а не розмір «розрахункової величини». Це положення не змінює частину третю статті 133 Закону про судоустрій 2010 у частині визначення саме мінімальної заробітної плати як величини, на основі якої обчислюється суддівська винагорода. У звязку із цим відсутні ознаки невідповідності цього положення частині другій статті 130 Конституції України.
Розмір мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у 2017 році у порівнянні із груднем 2016 року не змінився; втручання у розмір суддівської винагороди як гарантію незалежності суддів не відбулося.
Оскільки розмір мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для обчислення суддівської винагороди визначається не статтею 133 Закону про судоустрій 2010, а законом про державний бюджет на відповідний рік, тому положення пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону про внесення змін слід вважати запровадженням змін (спеціального регулювання стосовно обчислення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат) по відношенню до загального правового регулювання розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом про бюджет 2017. Відсутність змін до бланкетної норми частини третьої статті 133 Закону про судоустрій 2010 не є перешкодою для застосування пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону про внесення змін.
На час розгляду справи пункт 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VІІІ є чинним, не конституційним у встановленому законодавством порядку не визнавався.
При цьому Закон №1774-VІІІ не містить вказівки щодо не застосування пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону до Законів України №1402-VIII та №2453-VI.
Таким чином, з 01.01.2017 розмір посадового окладу судді апеляційного суду, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, становить 17 600 грн.
Відтак, Апеляційний суд Сумської області під час виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди у період з січня по лютий 2017 року, розрахованої з розміру посадового окладу 17 600 грн., діяв на підставі, в межах і в спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.
З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення визнання протиправною бездіяльності Апеляційного суду Сумської області в частині не здійснення нарахування позивачу ОСОБА_1 суддівської винагороди, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 за №1801-VІІІ та зобов'язання Апеляційний суд Сумської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду (заробітну плату, компенсацію за невикористані відпустки, доплату за вислугу років, вихідну допомогу при звільненні судді) за час фактичної роботи, у період з 1 січня 2017 року по 23 лютого 2017 року, у розмірі встановленому ч. 2, 3, 4, 5 ст. 133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" в редакції від 07.07.2010 за № 2453-VІ, тобто виходячи із посадового окладу 10 мінімальних заробітних плат, встановленої на 01.01.2017 Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 за №1801-VІІІ, з урахуванням проведених виплат у вказаному періоді.
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні; жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька