Справа № 826/3377/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

22 січня 2018 року м. Київ№ 826/3377/17

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А., суддів Келеберди В.І., Федорчука А.Б., при секретарі судового засідання Денисенко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Фірма "ЕЛАВУС ЛТД"
доМіністерства екології та природних ресурсів України, Державної служби геології та надр України
провизнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

за участі представників сторін:

представник позивача (Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "ЕЛАВУС ЛТД") Кириленко О.П.,

представник відповідача (Державна служба геології та надр України) Грицак А.В.,

представник відповідача (Міністерство екології та природних ресурсів України) Циганкова А.О..,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «ЕЛАВУС ЛТД» з позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України, Державної служби геології та надр України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства екології та природних ресурсів України та Державної служби геології та надр України щодо підготовки і внесення до Державної казначейської служби України подання про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «ЕЛАВУС ЛТД"» помилково зарахованих до державного бюджету коштів від продажу спеціального дозволу на користування надрами у сумі 2.485.280,00 грн.;

- зобов'язати Міністерство екології та природних ресурсів України та Державної служби геології та надр України підготувати і внести до Державної казначейської служби України подання про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «ЕЛАВУС ЛТД» помилково зарахованих до державного бюджету коштів від продажу спеціального дозволу на користування надрами у сумі 2.485.280,00 грн.

Ухвалою суду від 06 квітня 2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

25.10.2017 (вх. №73455/17) року та 22.11.2017 року (вх. №83178/17) від Міністерства екології та природних ресурсів України та Державної служби геології та надр України через канцелярію суду надійшли клопотання про залишення позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «ЕЛАВУС ЛТД» без розгляду у зв'язку з пропущенням позивачем строку звернення до суду.

У судовому засіданні 22 січня 2018 року представники відповідачів підтримали клопотання, подані до суду клопотання, та просив суд залишити без розгляду позовну заяву . Враховуючи, що ще в березні 2013 року за результатами звернення позивача до Мінприроди було отримано відповідь, що питання повернення коштів із Державного бюджету України не належить до компетенції Мінприроди України.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти заявлених клопотань та наголошував на тому, що даний позов подано у межах шестимісячного строку звернення до суду.

Вислухавши пояснення представників учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Після закінчення цього часу особа не втрачає права звернутися із адміністративним позовом, але у задоволенні цього позову може бути відмовлено на тій підставі, що пропущено строк звернення.

Відповідно до частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Пунктом 9 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України та викладено його в новій редакції.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції з 15 грудня 2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Так, частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З системного аналізу наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, з'ясовуючи питання щодо початку перебігу строку звернення до суду з даним позовом, суд виходив з наступного.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується представником позивача, що 20.10.2011 листом Державної служби геології та надр України за №5241/13/12-11 повідомлено позивача про те, що питання повернення коштів із Державного бюджету України належить до компетенції Державного казначейства України.

15.02.2013 листом Головною управління Державного казначейської служби України у м. Києві за №06-08/606-1965 повідомлено Позивача про повернення помилково та надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів виключно за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а саме Мінприроди України, як органу, що контролює надходження до державного бюджету відповідних доходів.

05.03.2013 листом Міністерства екології та природних ресурсів України за №3659/06/10-13 повідомлено позивача, що питання повернення коштів із Державного бюджету України не належить до компетенції Мінприроди України.

18.08.2016 Позивачем було підготовлено та передано до Міністерства екології та природних ресурсів України лист за №01-1003/16 з вимогою щодо складення Міністерством документу (подання) про повернення Позивачу надміру зарахованих до державного бюджету коштів в порядку, передбаченому Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013р. №787.

Разом з тим, до суду з даним позовом позивач звернувся лише 06 березня 2017 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи наведене та відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ЕЛАВУС ЛТД» з позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України, Державної служби геології та надр України - без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства екології та природних ресурсів України та Державної служби геології та надр України про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ЕЛАВУС ЛТД» з позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України, Державної служби геології та надр України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.А. Качур

Судді В.І. Келеберда

А.Б. Федорчук