Справа № 816/3089/13-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Т.С. Канигіна

Суддя-доповідач: Ральченко І.М.

16 січня 2018 р. Справа № 816/3089/13-а
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є.

при секретарі судового засідання Ружинській К.О.

за участю представників:

позивача - Стрельцової Т.А.

відповідача - Боровика Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради, Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.09.2017, по справі № 816/3089/13-а

за позовом Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради звернулось до суду із позовом, у якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області Державної податкової служби від 22.12.2011 №/3645.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2013 у задоволенні адміністративного позову у справі № 816/3089/13-а відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2013 постанову Полтавського окружного адміністративного суду скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове-повідомлення рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області Державної податкової служби від 22.12.2011 №/3645.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.03.2017 касаційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області Державної податкової служби задоволено частково: постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2013 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2013 у справі №816/3089/13-а скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2013 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції від 22.12.2011 №/3645 в частині суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 85745,00 грн, з яких: 68596,00 грн - за основним платежем, 17149,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову в частині відмови у задоволенні позову, прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у зазначеній частині.

Відповідач у свою чергу, подавши апеляційну скаргу, просив скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, прийняти нову, якою в цій частині відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг заявники посилаються на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, апелянти зазначають, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи, у зв'язку з чим дійшов помилкових висновків.

У судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримала, просила скасувати оскаржувану постанову в частині відмови у задоволенні позову, прийняти нову, якою в цій частині позовні вимоги задовольнити. Проти доводів апеляційної скарги Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області Державної податкової служби заперечувала.

Представник відповідача у судовому засідання доводи апеляційної скарги підтримав, просив скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. Доводи апеляційної скарги Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради вважав безпідставними.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, Кременчуцькою ОДПІ з 10.10.2011 по 29.11.2011 проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01.07.2010 по 30.06.2011.

За результатами перевірки складений акт №8252/23-209/03361655 від 06.12.2011, яким зафіксовано порушення позивачем підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 № 168/97-ВР та п. 201.4, 201.6 ст. 6 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 115512 грн.

На підставі вказаного акту податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №/3645, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 115512 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 25171,5 грн.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з часткового підтвердження позивачем реальності господарських операцій, за наслідками яких ним сформовано суму податкового кредиту та в подальшому визначено зобов'язання з податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується із такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) податковим кредитом є сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначене згідно з цим Законом.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту (підпункт 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 цього Закону).

Висновки податкового органу щодо завищення позивачем сум податкового кредиту вартість ґрунтуються на твердженні про те, що Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради фактично не здійснювало придбання послуг та товарів у контрагентів: ТОВ "Монолітбудкомплект", ПП "ЕР-КРІ", ТОВ "Ізомат-Експорт", ТОВ "ТД "Автомеханіка", господарські операції полягали лише у документальному оформленні.

Із матеріалів справи вбачається, що протягом перевіряємого періоду позивач мав взаємовідносини з ТОВ "Монолітбудкомплект", ПП "ЕР-КРІ", ТОВ "Ізомат-Експорт", ТОВ "ТД "Автомеханіка".

Зокрема, 18.01.2010 між ПП "ЕР-КРІ" (постачальник) та позивачем (покупець) укладено договір поставки №КВК-2162/01-2010, за умовами якого постачальник зобов'язується передати в строк, визначений у п.2.1 цього договору, у власність покупцеві продукцію, визначену в п.1.2 цього договору, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію.

Поставка продукції за цим договором здійснюється постачальником за адресою: м. Кременчук, пров. Г.Бреста, 35 а.

На підтвердження реальності виконання умов договору поставки від 18.01.2010 №КВК-2162/01-2010 надані: видаткові накладні (а.с.131,135, 138, 141, 144, 147, 151, 152, 153, 154, 155, 156, 167, 171); податкові накладні (а.с.133, 137, 140, 143, 146, 149, 163, 164, 165, 169, 173); рахунки-фактури (а.с.134, 150, 166, 170); прибуткові ордери (а.с.132, 136, 139, 142, 145, 148, 157-162, 168, 172).

Розрахунок за даним договором здійснений у безготівковій формі, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень та виписками з журналу розрахунків (а.с.199-213 т.3).

Сума податку на додану вартість у розмірі 15827,00 грн. за податковими накладними, виписаними ПП "ЕР-КРІ", включена позивачем до складу податкового кредиту у відповідних періодах.

Колегія суддів зазначає, що вказані первинні документи ПП "ЕР-КРІ" відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності.

Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Полтавської області Державної податкової служби стверджувала про відсутність факту транспортування продукції за вказаним договором з огляду на ненадання позивачем договорів на перевезення товару, однак у ході судового розгляду справи встановлено, що транспортування придбаної продукції здійснювало ПП ОСОБА_4 та ПП ОСОБА_5, у підтвердження чого надані товарно-транспортні накладні (а.с.214-230 т.3).

Відповідно до умов договору поставки від 18.01.2010 №КВК-2162/01-2010 постачальник (ПП "ЕР-КРІ") має здійснювати постачання продукції за адресою: м. Кременчук, пров. Г.Бреста, 35 а. Указана адреса є адресою реєстрації/місцезнаходження КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради.

Згідно з товарно-транспортними накладними замовником (платником) послуги з автоперевезення є ПП "ЕР-КРІ".

Таким чином, твердження відповідача про відсутність фактичного транспортування придбаної у ПП "ЕР-КРІ" продукції є необґрунтованим.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що господарські операції позивача із ПП "ЕР-КРІ" мали реальний характер, а тому формування позивачем податкового кредиту з ПДВ за наслідками таких відносин було правомірним.

Також, позивач на підставі договору поставки №КВК-2384/09-2010 від 01.08.2010 придбав у ТОВ "Ізомат-Експорт" вугілля активоване на загальну суму 91875,00 грн, у тому числі ПДВ - 15312,50 грн.

У підтвердження реальності зазначених операцій надано специфікація до договору поставки №2384/09-2010 від 01.08.2010, накладна №1908101 від 19.08.2010, податкові накладні №1608101, №1708101, №1808101, №1908101, прибутковий ордер №ПН-0001948 від 19.08.2010, а також на підтвердження сплати та транспортування товару до суду надано товарно-транспортну накладну та платіжне доручення №98 від 14.09.2010 (а.с.121, 125-128 т.1).

Крім того, між КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (покупець) та ТОВ "Ізомат-Експорт" (постачальник) 01.03.2010 укладено договір поставки №КВК-2115-1/03-2010 (а.с.20-22 т.1), до умов пункту 1.1 договору постачальник зобов'язується передати в строк, визначений у п.2.1 цього договору, у власність покупцеві продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію.

На підтвердження реальності виконання умов договору поставки від 01.03.2010 №КВК-2115-1/03-2010 позивачем надано: специфікацію до договору поставки №КВК-2115-1/03-2010 від 01.03.2010 (а.с.23 т.3); накладну №01092 від 01.09.2010 (а.с.43 т.3); прибутковий ордер №ПН-0001949 від 01.09.2010, №ПН-0001488 від 17.08.2010 (а.с.46-47 т.3); податкові накладні №02/08-10/1 від 02.08.2010, №03/08-10/1 від 03.08.2010, №03/08-10/2 від 03.08.2010, №04/08-10/1 від 04.08.2010, №1608101 від 16.08.2010, №1708101 від 17.08.2010, №1808101 від 18.08.2010, №1908101 від 19.08.2010. №01092 від 01.09.2010 (а.с.34-42 т.3).

Розрахунок здійснювався у безготівковій формі, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень та виписками з журналу розрахунків (а.с.24-33 т.3).

У підтвердження транспортування придбаної продукції надано товарно-транспортні накладні (а.с.44-45 т.3).

Подальше використання придбаної продукції позивачем у власній господарській діяльності для очищення води підтверджено актом списання №СпТ-000394 від 30.09.2010 (а.с.122 т.2);

Отже, господарські операції позивача з ТОВ "Ізомат-Експорт" у перевіряємий період мали реальний характер, тому формування позивачем податкового кредиту з ПДВ за наслідками таких відносин є правомірним.

Також, податковим органом зроблений висновок щодо зайвого віднесення позивачем до складу податкового кредиту суму ПДВ по придбанню автозапчастин у ТОВ "ТД "Автомеханіка" на суму ПДВ 8403 грн.

При цьому, позивач зазначав, що господарські відносини з ТОВ "ТД "Автомеханіка" ґрунтувалися на підставі договору поставки №КВК-2195/02-2010 від 11.02.2010.

Однак, за вимогою суду першої інстанції вказаний договір, який витребувався судом першої інстанції у тому числі ухвалою від 03.08.2017 року, не було надано.

В подальшому, позивачем копія зазначеного договору була додана до апеляційної скарги, однак протокольною ухвалою колегії суддів від 16.01.2018 року була повернута позивачу на підставі ч.4 ст.308 КАС України, оскільки зазначений договір не був наданий до суду першої інстанції без поважних причин.

З огляду на викладене, колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції, що з огляду на ненадання договору поставки №КВК-2195/02-2010 від 11.02.2010 у суду відсутня можливість дослідити правомірність формування податкового кредиту з сум ПДВ з придбання ТМЦ у ТОВ "ТД "Автомеханіка" на суму ПДВ на суму 8403 грн.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки податкового органу про безпідставність віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ у розмірі 8403 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "ТД "Автомеханіка".

Також, 20.07.2010 між КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (замовник) та ТОВ "Монолітбудкомплект" (генпідрядник) укладено договір на виконання ремонтних робіт побутових приміщень Крюківського водозабору інв.№00110235 (а.с.38-44 т.2).

На підтвердження реальності виконання умов договору надано: рахунок №27910 від 30.07.2010 (а.с.45 т.2); податкова накладна №30/07-17 від 30.07.2010 (а.с.46 т.2); кошторис на капітальний ремонт (а.с.47-59 т.3); довідка про вартість виконаних підрядних робіт за липень 2010 року №5-0-0-1-3 (а.с.60 т.2); акт №5-0-1-3 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2010 року (а.с.61-71 т.2); фотографічні зображення виконаних робіт (а.с.12-16 т.3).

Податковим органом, крім іншого, в акті перевірки зазначено про відсутні у ТОВ "Монолітбудкомплект" необхідних трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспортного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення діяльності, пов'язаної з виконанням ремонтних робіт.

Із таким твердженнями колегія суддів не погоджується та зазначає, що відсутність трудових ресурсів не може слугувати беззаперечним фактом відсутності реальності здійснення господарських операцій, крім того пунктами 28-30 договору передбачена можливість генпідрядника залучати до виконання робіт субпідрядників.

Щодо посилань відповідача на складені із порушеннями акти виконаних робіт складені, а саме: відсутні розрахунки компенсації витрат на відрядження робочих підрядної організації при виконанні робіт, в порушення наказу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 №554 "Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві", яким затверджено типові форми первинних облікових документів у будівництві N КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" та N КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" та запроваджено застосування типових форм первинних облікових документів у будівництві з моменту прийняття наказу про їх затвердження, колегія суддів зазначає, що вказаний наказ втратив чинність відповідно до наказу Державного Комітету статистики України, Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 №453/533.

Враховуючи викладене, колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції про реальність господарських взаємовідносин між КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради та ТОВ "Монолітбудкомплект" з виконання умов договору на виконання ремонтних робіт побутових приміщень Крюківського водозабору інв.№00110235 від 20.07.2010.

Отже, висновки податкового органу про безпідставність віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ з отриманих ремонтних робіт від ТОВ "Монолітбудкомплект" у розмірі 11207 грн. є безпідставним.

Крім іншого, перевіркою встановлено, що КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради неправомірно включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по постачальникам, які не задекларували свої зобов'язання на загальну суму 38512,5 грн.

Згідно з автоматизованим співставленням податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів декларацій з ПДВ встановлено розбіжності по постачальникам: ТОВ "ТД "Аква-Холдинг" за липень 2010 року на суму 22831,61 грн., ПП ВКП "Украгропродукт" за грудень 2010 року на суму 3400 грн., ТОВ "Текс Лайн" за лютий 2011 року на суму 333,33 грн., КП "Вода" за березень 2011 року на суму 3250 грн., КП "Кременчуцький завод комунального устаткування" за травень 2011 року на суму 4329 грн., ТОВ "Кобра Медіа" за червень 2011 року на суму 1368,56 грн.

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) податковим кредитом є сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначене згідно з цим Законом.

Підпунктом 7.4.5 статті 7 цього Закону передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Отже, Закон України "Про податок на додану вартість" визнає лише один випадок невключення до складу податкового кредиту витрат зі сплати податку - відсутність податкової накладної.

Слід вказати, що позивачем не надані податкові накладні та докази взаємовідносин з ТОВ "ТБ "Аква-Холдинг", ПП В-КФ "Украгропродукт", ТОВ "Текс Лайн", КП "Виробничо-технологічне підприємство "Вода", ПАТ "Кременчуцький завод комунального устаткування", ТОВ "Кобра медіа", натомість, позивачем надано акт №1 від 06.09.2016 та акт №2 від 27.04.2015 "Про вилучення для знищення документів, невнесених до Національного архівного фонду".

Однак, зі змісту вказаних актів неможливо встановити, що саме податкові накладні по взаємовідносинам з ТОВ "ТБ "Аква-Холдинг", ПП В-КФ "Украгропродукт", ТОВ "Текс Лайн", КП "Виробничо-технологічне підприємство "Вода", ПАТ "Кременчуцький завод комунального устаткування", ТОВ "Кобра медіа" вилучено для знищення.

Крім того, позивачем не забезпечено зберігання документів по взаємовідносинам зі спірними контрагентами в порушення вимог пункту 44.4 статті 44 Податкового кодексу України, у якому зазначено, що якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов'язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

Отже, суд позбавлений можливості перевірити правомірність віднесення сум до складу податкового кредиту, з огляду на те, що матеріалами справи не підтверджено правомірність віднесення суми податку на додану вартість у сумі 38512,5 грн. по взаємовідносинам з ТОВ "ТБ "Аква-Холдинг", ПП В-КФ "Украгропродукт", ТОВ "Текс Лайн", КП "Виробничо-технологічне підприємство "Вода", ПАТ "Кременчуцький завод комунального устаткування", ТОВ "Кобра медіа" до складу податкового кредиту.

Таким чином, в цій частині колегія суддів погоджується із висновками податкового органу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів підтримує твердження суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.12.2011 №/3645 у сумі грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 85745 грн., з яких: 68596 грн. - за основним платежем, 17149 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Доводи апеляційних скарг є необґрунтованими та не впливають на правомірність висновків суду.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради, Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.09.2017 по справі № 816/3089/13-а залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов
Повний текст постанови складений 22.01.2018 року.