Справа № 2-а-58/11/0203
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2013-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-58/11/0203
Головуючий у 1-й інстанції: Ганкіна І.А.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2013 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

при секретарі: Мартинюк В.В.

за участю представників сторін:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

третя особа: не з'явилась

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 04 січня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_5, за участю третьої особи Управління Держкомзему у Вінницькому районі про визнання незаконним та скасування рішень , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з цим позовом, і, з урахуванням внесених змін, просила визнати незаконними і скасувати рішення Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області:

- 3-ої сесії 23 скликання № 9.10 від 30.11.1998 року в частині виділення відповідачу ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки площею 0,14 га із земельної ділянки ОСОБА_6 площею 0,20 га, розташованої по вул. Загребельного № 20 (бувший № 19) в селі Медвідка Вінницького району Вінницької області;

- 10-ої сесії 4 скликання від 29.12.2003 року в частині затвердження технічної документації по видачі державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_5;

- 5-ої сесії 23 скликання від 29.06.1999 року, яким ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га, з якої 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,36 га для ведення особистого селянського господарства;

- державний акт серії ВН №202800 про право власності на земельну ділянку площею 0,3084 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Загребельного, 18 в селі Медвідка Вінницького району Вінницької області, виданого 21.12.2004 року ОСОБА_5;

- державний акт ВН №202899 про право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташовану по вул. Загребельного, 18 в селі Медвідка Вінницького району Вінницької області, виданого 21.12.2004 року ОСОБА_5.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 04 січня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач звернувся до Вінницького апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення в справі, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача - Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області у судовому засіданні заперечила проти задоволення вимог апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, однак надіслала на адресу суд заяву про розгляд справи без участі її представника.

Відповідач - ОСОБА_5, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, причин неявки не повідомила.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надавши правову оцінку обставинам та доказам по справі, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджено матеріалами справи, що відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 04.08.1995 року, позивач придбала у ОСОБА_7 житловий будинок з господарською будівлею розташований на присадибній ділянці по вул. Загребельного, 20, у с. Медвідка Вінницького району Вінницької області.

Попередньому власнику будинку ОСОБА_6 рішенням виконкому Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області №127 від 25.07.1995 року виділена земельна ділянка площею 0,20 га для обслуговування цього будинку, у зв'язку з оформленням спадщини після смерті його бабусі ОСОБА_8.

Рішенням Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 9.10 від 30.11.1998 року відповідачу ОСОБА_5 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.14 га із земельної ділянки виділеної ОСОБА_6 загальною площею 0,20 га, після чого під будинковолодінням позивача було залишено санітарну норму в 0,06 га.

Рішенням Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 29.12.2003 року було затверджено технічну документації по видачі державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_5.

Рішенням Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 29.06.1999 року ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га, з якої 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,36 га для ведення особистого селянського господарства.

21.12.2004 року на підставі рішення Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 29.12.2003 року були видані на земельні ділянки по вул. Загребельного, 18, у с. Медвідка Вінницького району Вінницької області державний акт серії ВН № 202800 про право власності на земельну ділянку площею 0,3084 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства та державний акт серії ВН № 202899 про право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Позивач не погодившись з вищезазначеними рішеннями Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, оскаржив їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що позивач отримавши право власності на будинок з господарськими спорудами та будівлями, зареєстрував його лише у 2008 році у бюро технічної інвентаризації. Спірна земельна ділянка увійшла до складу переданих у власність ОСОБА_5Ф земель у 1998 р., за державним актами передана у власність у 2004 році, тобто до моменту реєстрації позивачкою свого права власності на будинок.

Проте з таким висновком суду першої інстанції судова колегія не може погодитись з наступних підстав.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 155 Земельного кодексу України у разі видачі органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР, яка була чинною на час придбання будинку позивачем, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Таким чином, позивачка набула право власності на будинок у 1995 році з моменту його отримання за договором купівлі-продажу.

За змістом ст. 30 ЗК України у редакції від 18.12.1990 року, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу (0,25 га в сільських населених пунктах для будівництва та обслуговування житлового будинку), і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення.

Так як позивач набула право власності на будинок №20 по вул. Загребельного в с. Медведці Вінницького району Вінницької області, придбавши його у ОСОБА_6, то до неї перейшло право на земельну ділянку площею 0,20 га, відведену ОСОБА_6 під даний будинок.

Слід зазначити, що у випадку, якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, при цьому документом, який посвідчує право на землю є відповідні документи, які видавалися при її наданні.

Отже, законодавством визначено, що з виникненням права власності на будівлю чи споруду до власника переходить право на частину земельної ділянки, на якій розташована належна йому на праві власності будівля чи споруда.

Статтею 31 Земельного кодексу України в редакції від 18.12.1990 року, вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів.

Як встановлено судом апеляційної інстанції відповідач - Лаврівська сільська рада Вінницького району Вінницької області, 30.11.1998 році виділив частину земельної ділянки позивача без її відома і згоди та передав відповідачу ОСОБА_5.

Так як назване виділення без відома і згоди позивача її земельної ділянки було незаконним, то й усі подальші рішення повязанні з нею підлягають скасуванню.

Видача державного акту на право власності на землю, на право постійного користування землею здійснюється з метою державної реєстрації такого, яке вже закріплено правовстановлюючими документами.

Отже, актом, що породжує набуття особою прав та обов'язків власника землі чи землекористувача, є рішення органу державної влади, а державний акт на право власності на землю, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою має похідний характер від рішення компетентного органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування.

З викладеного слід дійти висновку, що вимоги про скасування акту на право приватної власності на землю, заявлені одночасно з вимогами про скасування рішення, на підставі якого у особи виникли права та обов'язки власника землі, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, у разі скасування рішення державного органу, як незаконного, чи визнання його недійсним у встановленому порядку, виданий на підставі та на виконання такого рішення державний акт на право власності на землю чи державний акт на право постійного користування земельною ділянкою має бути визнаний нечинним.

Отже, колегія суддів вважає, що прийняті відповідачем оскаржувані рішення є такими, що прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачені законами України, а тому повинні бути скасованими, а державні акти видані на підставі оскаржуваних рішень слід визнати нечинними.

Разом із тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог до відповідача ОСОБА_5, оскільки у даному випадку вона не може відповідати за дії субєкта владних повноважень.

Згідно ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, оскаржувану постанову не можна визнати законною та обґрунтованою, тому відповідно до ст. 202 КАС України, вона підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково .

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 04 січня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_5, за участю третьої особи Управління Держкомзему у Вінницькому районі про визнання незаконним та скасування рішень, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 3 сесії 23 скликання № 9.10 від 30.11.1998 року в частині виділення ОСОБА_5 в приватну власність земельної ділянки площею 0,14 га з земельної ділянки ОСОБА_6 площею 0,20 га, розташованої по вул. Загребельного № 20 (бувший № 19) в селі Медвідка Вінницького району Вінницької області.

Визнати незаконним та скасувати рішення Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 10 сесії 4 скликання від 29.12.2003 року в частині затвердження технічної документації по видачі державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_5.

Визнати незаконним та скасувати рішення Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 5 сесії 23 скликання від 29 червня 1999 року, яким ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га, з якої 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,36 га для ведення особистого селянського господарства.

Визнати нечинними державний акт серії ВН №202800 про право власності на земельну ділянку площею 0,3084 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Загребельного, 18 в селі Медвідка Вінницького району Вінницької області, виданого 21 грудня 2004 року ОСОБА_5 на підставі рішення Лаврівської сільської ради 10 сесії 4 скликання від 29.12.2003 року та державний акт ВН №202899 про право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташовану по вул. Загребельного, 18 в селі Медвідка Вінницького району Вінницької області, виданого 21 грудня 2004 року ОСОБА_5 на підставі рішення Лаврівської сільської ради 10 сесії 4 скликання від 29.12.2003 року.

У задоволенні решти частини позову ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі "20" березня 2013 р. .

Головуючий Сушко О.О.

Судді Гонтарук В. М.

ОСОБА_9