Справа № 381/4006/17
Суддя: Чернишова Є. Ю.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________

2-а/381/8/18
381/4006/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Пруднікової П.М., представника позивача Ничик А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
03 листопада 2017 року позивач звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Фастівського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи вимоги тим, що її чоловік ОСОБА_2 працював на Мехколоні № 29 тресту «Південбудмеханізація» з 04.09.1972 року, а з березня 1994 року звільнений як машиніст екскаватора у зв`язку з виходом на пенсію. Позивач вказує, що її чоловік після аварії на ЧАЕС неодноразово направлявся адміністрацією у зону відчуження для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків цієї аварії, зокрема, 11 травня 1986 року, за що йому було нараховано та виплачено підвищену заробітну плату. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер через захворювання, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії, тому позивач як дружина померлого ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 2, віднесена до осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи та які набувають право на призначення пенсії по втраті годувальника на підставі ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Так, позивач звернулась до відповідача із відповідною заявою і доданими до неї документами щодо призначення такої пенсії. Однак відповідач своїм рішенням відмовив у призначенні пенсії, посилаючись на те, що за наданими документами період роботи в зоні не підтверджується первинними документами.

Позивач вважає, що відмова Пенсійного фонду є необґрунтованою та такою, що порушує її законні права, оскільки відсутність довідок, які не змозі надати з об`єктивних причин не є підставою для позбавлення її права на призначення пенсії по втраті годувальника.

Виходячи з викладеного позивач просить визнати протиправним рішення № 67 від 16.08.2017 про відмову в призначенні пенсії по втраті годувальника, зобов`язати відповідача призначити їй пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням відпрацьованих ОСОБА_2 днів (з 11.05.86 р. по 15.05. 86р.) роботи в зоні та виплаченої заробітної плати за цей період у розмірі 450 карб. 15 коп., згідно довідки № 04/08-01 від 04.08.17 р.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладені у позовній заяві.
Представник відповідача, який про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, судове засідання не з`явився, надавши письмові заперечення, відповідно до яких вважає, що заявлений позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки із наданих позивачем документів період роботи в зоні відчуження з 11.05.1986р. по 15.05.1986р. на Чорнобильській АЕС-4 первинними документами не підтверджуються. Крім того, згідно наказу №97 від 08.05.1986 року «...для ликвидации аварии на ЧАЕС... направить механизаторов, водителей, инженерно-технических роботников:.. 3. ОСОБА_3 - маш.екскаватора с 11 по 15.05.1986 г.», проте не вказано населений пункт виконання ліквідаційних робіт. Також відповідач вказує, що табель обліку використання робочого часу за травень 1986 року не є первинним документом, оскільки складений не в період ліквідаційних робіт на Чорнобильській АЕС, а в 1991 році. В наряді на відрядну роботу за травень 1986 року (ділянка Чорнобильської АЕС, дата видачі наряду не зазначені, печатка відсутня) зазначений ОСОБА_4 , а в розрахункових відомостях по заробітній платі за березень, квітень, травень 1986 року, табельний номер 32, зазначений « ОСОБА_3 » посада «экскав», виплати за роботу в зоні відчуження відсутні. Довідки № 04/08-03 від 04.08.2017 р. (форми № 122) та довідки про виплачену заробітну плату в населених пунктах зони відчуження № 04/08-04 за період з 11 травня 1986 р. по 15 травня 1986 р., видано ВАТ "Південбудмеханізація" за підписом ліквідатора ВАТ «Південбудмеханізація» О.В.Кирика, але згідно довідки № 05-05/162 від 04.08.2017 р., виданої архівним відділом Фастівської міської ради виконавчого комітету всі документи Мехколони № 29 ВАТ «Південбудмеханізація", в тому числі документи про перебування в зоні відчуження та заробітну плату, виплачену за роботу в даних населених пунктах, згідно акта від 20 грудня 2016 року передані на зберігання до архівного відділу Фастівської міської ради. Отже відповідач вказує, що підстав для обчислення пенсії від заробітку за вказаними документами немає.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.
Позивач ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.16).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.17).
Згідно експертного висновку № 3/95 від 25.01.1995 року Київської регіональної міжвідомчої ради по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру, захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_2 пов`язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.18).
Згідно посвідчення № НОМЕР_3 ОСОБА_1 є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 2, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою (а.с.12).
За життя ОСОБА_2 працював на Мехколоні № 29 тресту «Південбудмеханізація» слюсарем 2-го розряду з 04.09.1972 р., що підтверджується наказом по механізованій колоні № 29 від 04.09.1972 року (а.с.22).

Відповідно до наказу Мехколони № 29 тресту «Південбудмеханізація» № 97, для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС направлено ОСОБА_2 маш. бульдозера з 11 по 15 травня 1986 року (а.с. 22).
Згідно наказу по механізованій колоні № 29 від 28 березня 1994 року ОСОБА_2 з 31.03.1994 року у зв`язку з переходом на пенсію по інвалідності звільнено з посади машиніста екскаватора (а.с.21).

Відповідно до архівної довідки від 06.10.2017 року за №05-05/187, яка видана архівним відділом виконавчого комітету Фастівської міської ради, ОСОБА_2 значиться як такий, що дійсно був прийнятий на роботу в Мехколону № 29 слюсарем 2-го розряду з 04 вересня 1972 року, з 31.03.1994 року звільнений як машиніст екскаватора в зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності (а.с. 20).

Відкритим акціонерним товариством «Південбудмеханізація» видана довідка від 04.08.2017 року №04/08-01, згідно якої фактична заробітна плата ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження становить у сумі 485.20 крб, за роботу в населених пунктах зони відчуження з 11 по 15 травня 1986 року на посаді машиніста екскаватора посадовий оклад (тарифна ставка) 0,897 крб. виплачена заробітна плата з урахуванням коефіцієнта 3,06.
З матеріалів справи вбачається, що 07.08.2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», надавши при цьому необхідні документи.
Рішенням № 67 від 16.08.2017 року Фастівське об`єднане управління пенсійного фонду України Київської області відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії по втраті годувальника, мотивуючи свою відмову тим, що за наданими документами період робот в зоні відчуження 11.05.1986 року по 15.05.1986 року на Чорнобилській АЕС-4 первинними документами не підтверджується.
При вирішенні спору суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні у розмірі на одного непрацездатного члена сім`ї 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Постанова № 1210) пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Статтею 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що учасники ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року - не менше, ніж 5 календарних днів мають право на призначення пенсії за обумовленим законом.
Згідно з приписами ст. 15 цього Закону підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджується відповідними документами. Видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також на території радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).
Відповідно до ч.3 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсій особам, які мають право на її отримання, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.
Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.
Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, при призначенні пенсії із використанням норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до заяви про призначення, перерахунку пенсії переведення з одного виду пенсії на інший додаються документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року N 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до пунктів 2.3, 2.10 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що заробіток у випадку призначення пенсії по втраті годувальника визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами. При цьому, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
З огляду на встановлені обставини та правові положення, суд вважає, що право позивачки на пенсію по втраті годувальника відповідач не заперечує. Спірним є питання про обчислення розміру пенсії виходячи із заробітку її чоловіка ОСОБА_2 за наданими позивачкою документами.
Як встановлено судом, позивачем серед інших документів надано довідку від 04.08.2017 року №04/08-01 про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження відповідно до якої визначається пенсія, з урахуванням премії за діючими системами преміювання за роботу в зоні відчуження.
За приписами ст.1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов`язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.
У відповідності до ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Підпунктом 3 п.1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 (порядок виплати премії визначено Розпорядженням РМ СРСР №1512-р від 24.06.1986 року; далі - Порядок) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб.
Відповідно п.6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більше як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганню забруднення навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.
Так, у своїх запереченнях до позову відповідач вказав, що із наданих позивачкою документів період роботи ОСОБА_2 в зоні відчуження з 11.05.1986 року по 15.05.1986 року на Чорнобиьській АЕС-4 первинними документами не підтверджується.

Проте, суд з такими твердженнями відповідача погодитися не може з огляду на наступне.

В судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_5 , яка згідно даних трудової книжки серії НОМЕР_4 працювала в мехколоні № 29 з 1992 року по 2010 рік, в судовому засіданні пояснила, що в Мехколоні № 29 працював ОСОБА_2 на посаді машиніста екскаватора, який був направлений до зони відчуження з 11 по 15 травня 1986 року, що підтверджується первинними документами, на підставі яких була сформована довідка від 04.08.2017 року №04/08-01.такими документами є наряд на виконану роботу за травень 1986 року та розрахункова відомість за травень 1986 року, відповідно до яких ОСОБА_2 за роботу в районі Чорнобильської АЕС за період 11 по 15 травня було нараховано 359,45 крб (256, 85 та 102,30) (а.с. 40, 41).

Отже, із наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_2 дійсно був відряджений до Чорнобильської зони в період з 11 по 15 травня 1986 року, за що йому була нарахована та виплачена підвищена заробітна плата, а тому він мав право на нарахування йому пенсії з врахуванням його заробітку під час перебування в зоні відчуження, а позивачка в свою чергу має право на призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із цього розміру заробітної плати.
У постанові Верховного суду України від 24 листопада 2015 року (справа №539/3949/14-а) у аспекті неоднакового застосування норм права, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що довідка про заробітну плату одержану в зоні відчуження повинна бути складена з урахуванням нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року, оскільки право позивача на заробітну плату у підвищеному розмірі за період його роботи у зоні відчуження гарантоване державою шляхом видання вказаних документів.

З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що дії позивача направлені на реалізацію встановленого законом права на призначення пенсії, узгоджуються із положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відмова суб`єкта владних повноважень у такому призначенні пенсії є безпідставною і протиправною.

На підставі наведеного суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з викладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 244-246 КАС України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд,-

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним рішення Фастівського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Київської області №67 від 16.08.2017 року.
Зобов`язати Фастівське об`єднане Управління пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження з 11 по 15 травня 1986 року, згідно довідки виданої Відкритим акціонерним товариством «Південбудмеханізація» від 04.08.2017 року №04/08-01.
Рішення у повному обсязі складено 19 січня 2018 року.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області в порядку КАС України.

Головуючий суддя Є.Ю.Чернишова