Справа № 815/6446/17
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6446/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Марчук Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (, місцезнаходження: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Єврейська, 28) до Товариства з додатковою відповідальністю "Пересувна механізована колона №225" (, місцезнаходження: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Кочубинського, 52) про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 13010,14 грн.,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Білгород-Дністровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області (далі - Позивач) з адміністративним позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Пересувна механізована колона №225" (далі - Відповідач, або - ТДВ "Пересувна механізована колона №225") про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 13010,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що Відповідач не сплачує фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, чим порушує вимоги п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Так, за період з 01.10.2017 року по 26.11.2017 року включно Відповідачем не відшкодовано суми витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, в результаті чого Відповідач має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах в розмірі 13010,14 гривень. В добровільному порядку заборгованість Відповідачем погашена не була, у зв'язку із чим Позивач звернувся до суду.

Ухвалою судді від 18.12.2017 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Перше судове засідання призначено на 16.01.2018 року.

Відповідач належним чином та своєчасно повідомлявся про встановлений Ухвалою суду від 18.12.2017р. строк для подання відзиву на позовну заяву, проте наявна у матеріалах справи судова кореспонденція, яка надсилалася на адресу Відповідача, повернулась до суду з відповідним поштовим повідомленням з відміткою органу зв'язку - "за закінченням терміну зберігання".

При цьому, як вбачається з наявного у матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням ТДВ "Пересувна механізована колона №225" є: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Кочубинського, 52.

Відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судове засідання, призначене на 16.01.2018 року, представник Позивача не з'явився, надав клопотання у якому просив справу розглянути за його відсутності у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання.

В судове засідання, призначене на 16.01.2018 року, представник Відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, судова кореспонденція, яка надсилалася на адресу відповідача, повернулась до суду з відповідним поштовим повідомленням з відміткою органу зв'язку - "за закінченням терміну зберігання".

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі викладеного, з урахуванням положень ч. 11 ст. 126, ч. 6 ст. 162 та п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку, що причина неявки Відповідача в судове засідання, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання, не є поважною та керуючись приписами ч. 9 ст. 205 КАС України ухвалив про розгляд справи у його відсутність.

Враховуючи неприбуття в судове засідання Відповідача, клопотання представника Позивача та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

ТДВ "Пересувна механізована колона №225" зареєстровано, як юридична особа 27.02.1990 року, про що 17.05.2005 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис за № 0000289, та перебуває на обліку як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 8-12).

Судом встановлено, що на підприємстві Відповідача перебували на посадах працівники ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 яким надано право для нарахування пільгової пенсії. Вказаним працівникам була призначена пенсія за віком на пільгових умовах, що підтверджено заявами про призначення пенсій, розрахунками стажу, протоколами, довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії з відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, довідками про перебування на обліку в Білгород-Дністровському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області (а.с. 21-36).

Позивачем на адресу Відповідача були надіслані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 13-20).

Згідно вказаних розрахунків про суму відшкодування фактичних витрат на оплату і доставку пільгових пенсій, ТДВ "Пересувна механізована колона №225" повинно було сплатити заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах перед Білгород-Дністровським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області за період з 01.10.2017 року по 26.11.2017 року включно в розмірі 13010,14 гривень. Зазначена заборгованість Відповідачем в добровільному порядку погашена не була, у зв'язку із чим Позивач звернувся до суду.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи викладені в позовній заяві, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонду України, затвердженого Указом Президента України № 384/2011 від 06.04.2011 року, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Згідно з п.1 ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Статтею 2 цього Закону визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 ст. 1 Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 5 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» Відповідач зобов'язаний одночасно з одержанням коштів на заробітну плату сплачувати збори на обов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, згідно встановлених законодавством тарифів.

Відповідно до п.6.1.р.6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.11.2003 року № 21-1, зареєстрованого в Мінюсті України 16.01.2004 року № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону.

Відповідно до п.6.4. та п.6.8 р.6 Інструкції розмір сум, що підлягають відшкодуванню на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій, а підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, визначених на пільгових умовах.

Відповідно до п.6.10 р.6 Інструкції, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду України за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду України за місцем його реєстрації.

Судом встановлено, що станом на день розгляду справи, у Відповідача наявна заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з 01.10.2017 року по 26.11.2017 року включно в розмірі 13010,14 гривень, що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та розрахунком боргу по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (а.с. 7, 14, 15, 17, 19, 20).

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 зазначеної статті Кодексу докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи те, що судом не встановлено обставин які б звільняли Відповідача від сплати заборгованості, а також відсутність доказів сплати суми боргу на час розгляду справи, суд на підставі положень ст. 67 Конституції України, вважає, що позов Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до Товариства з додатковою відповідальністю "Пересувна механізована колона №225" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 13010,14 грн. є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77, 90, 139, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (, місцезнаходження: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Єврейська, 28) до Товариства з додатковою відповідальністю "Пересувна механізована колона №225" (, місцезнаходження: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Кочубинського, 52) про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 13010,14 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Пересувна механізована колона №225" (, місцезнаходження: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Кочубинського, 52) на користь Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (, місцезнаходження: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Єврейська, 28) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 13010,14 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук.

.