Справа № 280/1342/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Р.О.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"24" січня 2018 р. Справа № 280/1342/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від "06" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про :

- визнання дій Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області неправомірними щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

- зобов'язання відповідача призначити та виплачувати їй пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії тобто за 2014, 2015, 2016 роки.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 22.08.2017 року звернулась до відповідача з заявою про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії тобто за 2014, 2015, 2016 роки. Однак, листом відповідач повідомив, що при переведенні її на пенсію за віком відповідно до Закону України № 1058 буде взято показник середньої заробітної плати 1982.63 грн. (за повний 2010 р.) і розмір пенсії буде складати 2416, 80 грн.

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 06.11.2017р. в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В основу свого рішення судом покладено той факт, що оскільки позивач вже 10.0.2011р. була переведена з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ЗУ "Про державну службу" підставі застосування ч.2 ст.40 ЗУ Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переході пенсії за віком згідно ЗУ Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» немає. Також, суд зазначив про те, що позивач вже отримує пенсію відповідно до ЗУ Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_3 звернулась до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

В апеляційні скарзі позивач зазначає про те, що приписи Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містять обмежень щодо кількості переведень з одного виду пенсії на інший за бажанням особи та заборон застосування ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший. Також скаржник посилається на те, що обставини справи (перебування на обліку , отримання мною пенсії) та всі наявні в матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що нею ставилось питання саме про призначення іншого виду пенсії. Крім того, як зазначає ОСОБА_3, приписами ст.11 КАС України (в редакції закону чинного на момент прийняття оскарженого судового рішення) на суд покладено обов'язок вжити передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Однак, в порушення наведеної норми, суд першої інстанції, на думку скаржника, поверхнево, без з'ясування всіх обставин справи, не врахувавши практику Верховного Суду України в аналогічних правовідносинах, що передбачено нормами ст.161 КАС України, прийняв незаконну постанову. Посилаючись на норми чинного законодавства України, позивач просить суд визнати дії пенсійного органу протиправними та зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески , за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2014, 2015, 2016 роки.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скарги ОСОБА_3 підлягає задоволенню , враховуючи наступне.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3, 1956р.н., перебуває на обліку в Коростишівському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області як отримувач пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу».

Судом встановлено, що з 12.04.2007р. позивачу була призначена пенсія по ІІІ групі інвалідності загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати, а з 10.05.2011р. отримувала пенсію згідно вимог Закону України «Про державну службу».

22.08.2017р. ОСОБА_3 звернулась до відповідача з заявою (а.с.25) про призначення їй пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058).

Однак, листом відповідач відмовив позивачу у переведенні з одного виду пенсії на інший, повідомивши при цьому позивача про те, що при переведенні її на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 буде примінений показник середньої заробітної плати 1982,63грн. (за повний 2010р.) і розмір пенсії складе 2416,80 грн.

В своїй відмові відповідач посилався на ч.3 ст.45 Закону №1058 , якою встановлено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу , зазначені в частині 1 ст.40 цього Закону , із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Наведені обставини слугували підставою для звернення ОСОБА_3 з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів враховує наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Однак, у справі, яка розглядається, мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону.

Так, з 12.04.2007р. була призначена пенсія по ІІІ групі інвалідності загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати та сплачувала у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування., а з 10.05.2011р. отримувала пенсію згідно вимог Закону України «Про державну службу».

За призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачка звернулася вперше 22.08.2017р.

Крім того, у відповідності до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший враховується заробітна плата (дохід) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, лише за бажанням особи. Однак, жодних доказів щодо висловлення бажання позивача на застосування показника середньої заробітної плати 1982,63 грн. (2010 рік) відповідачем не надано, що свідчить про наміри застосування даного показника на власний розсуд всупереч нормам чинного законодавства.

При цьому, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Зазначена правова позиція відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 31 березня 2015 року №21-612а14, в постанові від 29.11.2016р. у справі №21-6331а15, який в силу ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року та була чинною на час винесення постанови судом першої інстанції) мав враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, право позивача на призначення пенсії за віком на підставі її заяви згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, порушено відповідачем - Коростишівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області

Враховуючи, що дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії по віку на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески , за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2014, 2015, 2016 роки є протиправними, тому наявні підстави зобов'язати відповідача здійснити позивачу призначення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (за 2014, 2015, 2016 роки), що передують року звернення за призначенням пенсії, починаючи з дня звернення позивача до відповідача з відповідною заявою про призначення пенсії, тобто з 23 серпня 2017 року.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від "06" листопада 2017 р. скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати неправомірні дії Коростишівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообо»язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески , за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Зобов'язати Коростишівське об»єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії , тобто за 2014, 2015, 2016 роки, та здійснити її перерахунок починаючи з 23.08.2017р.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч

Повне судове рішення складено "24" січня 2018 р.