Справа № 806/3651/17
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

806/3651/17

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

22 січня 2018 року Житомир Справа № 806/3651/17

Категорія 10.2.4

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду М.С. Токарева, розглянувши позовну заяву Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до приватного сільськогосподарського підприємства "Зоря" про стягнення 1413,62 грн..

в с т а н о в и в:

Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства "Зоря" про стягнення 1413,62 грн.

Ухвалою від 22.12.2017 позовну заяву Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області було залишено буз руху серед іншого, зокрема з підстав ненадання документу про сплату судового збору.

На усунення недоліків позивачем було подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що згідно з ч.1 ст.73 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-VI (далі - Закон №1058-VI) кошти Пенсійного фонду України формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) та використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до частини 2 статті 73 Закону № 1058-VI забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Крім того, посилаючись на статті 55, 129 Конституції України, статті 5, 6 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач стверджує, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що є гарантією дотримання принципу рівності.

З урахуванням викладеного, просить звільнити його від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Вирішуючи вказане клопотання по суті, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI) (далі - Закон №3674-VI).

Зміст позовної заяви та доданих до неї документів свідчить, що вказана позовна заява належить до об'єктів справляння судового збору відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 Закону №3674-VI, а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб'єктів, яким згідно з нормами статті 5 Закону №№ 3674-VI встановлені пільги щодо його сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналогічні положення містяться і в частині 1 статті 133 КАС України.

Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити сторону від сплати судового збору, є її майновий стан. Жодної іншої підстави для винесення судом ухвали про звільнення сторони від сплати судового збору ні Закон №3674-VI, ні КАС України не передбачають.

Доводячи наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на відсутність коштів, призначених на цю мету.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи.

При цьому, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області є бюджетною установою, однак спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій (здійснення контролю за своєчасністю та повнотою сплати страхувальниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та штрафних санкцій).

Наведене зумовлює висновок про відсутність, передбачених статтею 8 Закону №3674-VI та статтею 133 КАС України, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

З приводу доводів позивача щодо обмеження його доступу до суду, то як зазначив, Європейський суд з прав людини у справах Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства (Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13.07.1995, Ейрі проти Ірландії (Airey v. Ireland) від 28.10.1998 та Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001 він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду; що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Тобто, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також, слід відмітити, що на переконання суду, обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб'єкт владних повноважень, не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім того, позивачем не було надано жодного доказу, який би підтверджував його майновий стан.

З огляду на викладене, суд не приймає доводи позивача про обмеження його права на доступ до суду, внаслідок недостатнього бюджетного фінансування.

Керуючись ст.133 КАС України, суддя -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п’ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.С. Токарева