Справа № 804/5200/17
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року Справа № 804/5200/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства Видавництва «Навчальна книга» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною вимоги,-
15.08.2017р. ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків шляхом надання до суду доказів на підтвердження обставин, які зазначені в позовній заяві та надання документу про сплату судового збору за подання адміністративного позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2017р. відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 10.10.2017р. та задоволено клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору.
10.10.2017р. адміністративна справа була знята з розгляду, у зв'язку з перебуванням судді Гончарової І.А. у відпустці.
01.12.2017р. відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу № 804/5200/17 передано для розгляду судді Дєєву М.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2017р. адміністративну справу № 804/5200/17 прийнято до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 21.12.2017р.
Відповідно до ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2017р. розгляд справи відкладено на 23.01.2018р., у зв'язку із задоволеням судом клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та зобов'язано відповідача надати до 15.01.2018р. відзив на позовну заяву.
У відповідності до ч. 9 ст. 205 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Приватне підприємство Видавництво «Навчальна книга» знаходиться на податковому обліку як платник єдиного соціального внеску в ДПІ у Чечелівському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Не погоджуючись із винесеною вимогою приватне підприємство Видавництво «Навчальна книга» звернулось з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із Законом № 2464 та Інструкцією № 449 на платника покладено обов'язок щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до частини 8 статті 9 Закону № 2464, платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. При цьому, базовим звітним періодом є календарний місяць.
Відповідно до ст. 25 Закону № 2464, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Відповідачем у поданому відзвиві на позовну заяву зазначено, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.04.2017р. №Ю-225-25/66У було направлено на адресу боржника з повідомленням про вручення, проте, жодних доказів надіслання такої вимоги на адресу позивача, або посилань на дату чи номер такого відправлення суду не надано.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 4 розділу VI Інструкції №449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції. Вимога формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу. Згідно з частиною статті 25 Закону №2464 вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Умови та процедура ухвалення рішення органу ДФС та видача вимоги, форма вимоги та обов'язкові для заповнення поля вимоги встановлено ч.4 ст. 25 Закону №2464 та Інструкцією №449.
У вимозі про сплату єдиного соціального внеску, обов'язковим полем для заповнення є -реквізити рішення, на виконання якого видано вимогу. Проте, як вбачається з оскаржуваної вимоги, така інформація не вказана, отже суд доходить висновку, що вимогу було виписано без прийняття рішення про наявність підстав для примусового списання. Крім того, рішення на підставі якого виникла податкова вимога №Ю-225-25/66У від 04.04.2017 р. відповідачем також до суду надано не було.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Контролюючий орган у даній справі є суб'єктом владних повноважень, який повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана вимога прийнята не у спосіб визначений законом, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина,інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень
Згідно з ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
При цьому, суд звертає увагу, що нечинним може бути визнано нормативно - правовий акт чи окремі його положення.
Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що спосіб захисту, який пропонує позивач, є недостатнім для ефективного захисту його прав, свобод та інтересів, а тому суд з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, виходить за межі позовних вимог та визнає протиправною вимогу Головного управління Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області № Ю-225/25/66У від 04 квітня 2017р.
Керуючись ст.ст. 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя М.В. Дєєв