Справа № 415/3024/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року справа №415/3024/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Арабей Т.Г., ГеращенкаІ.В., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 30 листопада 2017 року у справі № 415/3024/17 (суддя І інстанції - Шевченко (Краснокутська) М.О.), складену в повному обсязі 30 листопада 2017 року в м. Лисичанськ Луганської області за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (з урахуванням уточнень) про:

- визнання неправомірними дії управління щодо відмови позивачу у врахуванні стажу роботи на підземних роботах з повним робочим днем на шахті «Трудовська» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» в якості учня прохідника з 19 серпня 1985 року по 26 березня 1986 року за Списком № 1 та період роботи в Державному підприємстві «АТЕК-95 Сервіс» з 08 червня 2005 року по 06 липня 2007 року за Списком № 2;

- зобов'язання управління врахувати позивачу стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем на шахті «Трудовська» Держаного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» в якості учня прохідника з 19 серпня 1985 року по 26 березня 1986 року за Списком № 1 та період роботи в Державному підприємстві «АТЕК-95 Сервіс» з 08 червня 2005 року по 06 липня 2007 року за Списком № 2 та призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з 26 липня 2016 року;

Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір (а.с. 2-3, 48-50).

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 30 листопада 2017 року позовну заяву задоволено. Визнано неправомірними дії управління щодо відмови позивачу у врахуванні стажу роботи на підземних роботах з повним робочим днем на шахті «Трудівська» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» в якості учня прохідника з 19 серпня 1985 року по 26 березня 1986 року за Списком № 1 та період роботи в ДП «АТЕК-95 Сервіс» з 08 червня 2005 року по 06 липня 2007 року за Списком № 2. Скасовано рішення позивача від 06 березня 2017 року щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до вимог статті 13 «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність необхідного пільгового стажу. Зобов'язано управління врахувати позивачу стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем на шахті «Трудовська» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» в якості учня прохідника з 19 серпня 1985 року по 26 березня 1986 року за Списком № 1 та період роботи в ДП «АТЕК-95 Сервіс» з 08 червня 2005 року по 06 липня 2007 року за Списком № 2 та призначити пенсію на пільгових умовах з 26 липня 2016 року. Стягнуто з Управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області на користь позивача судовий збір в сумі 640, 00 грн. (а.с. 59-62).

Не погодившись з судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначивши те, що спірні періоди роботи не можливо зарахувати до пільгового стажу роботи, оскільки не підтверджено пільговий характер роботи (докази спусків-виїздів у шахту) та відсутня довідка про підтвердження наявного трудового стажу позивача.

Апелянт зазначив, що судом першої інстанції протиправно стягнуто з управління судовий збір, як суб'єкта владних повноважень, звільненого від його сплати (а.с. 67-69).

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Разом із апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області заявило клопотання про розгляд справи за відсутності його представника (а.с. 69).

22 січня 2018 року від представника позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - змінити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно з копією трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, він працював на наступних посадах:

- з 19 серпня 1985 року в Донецькому виробничому об`єднанні з видобутку вугілля шахта "Трудівська" учнем прохідника ІV розряду підземним з повним робочим днем в шахті та правлений на курси;

- з 27 березня 1986 року прохідником ІV розряду підземним з повним робочим днем в шахті;

- з 08 червня 2005 року в ДП «АТЕ 12-95- Сервіс» апаратником полімеризації 3 розряду;

- 06 липня 2007 року звільнений за власним бажанням (а.с.9-15).

21 жовтня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області з заявою та додатковими документами для призначення пенсії.

Як вбачається з відповіді Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області № 3518/08-31 від 06 березня 2017 року, Комісією при управлінні прийнято рішення відмовити позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до вимог п. «б» ст 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність необхідного страхового стажу.

При цьому комісією встановлено, що загальний стаж позивача, який підтверджений документами, складає: 31 років, 08 місяців, 21 днів, в тому числі стаж на підземних роботах: 01 років, 07 місяці, 26 днів; стаж роботи за списком № 2 - 05 років, 03 місяців, 11 днів. Тобто, пільговий стаж роботи складає: 06 років, 11 місяців, 07 днів. До пільгового стажу не зараховано період роботи на шахті «Трудівська» в якості учня прохідника з 19 серпня 1985 року по 15 вересня 1985 року та з 16 січня 1986 року по 26 березня 1986 року у зв'язку з тим, що даний період не підтверджується спусками- виїздами в шахту. Період навчання а Петровському УКК з 16 вересня 1985 року по 15 січня 1986 року не зараховано до пільгового стажу, так як даний період не відображений в пільговій довідці, а також відсутній наказ на підтвердження, що заявник одержував підземну тарифну ставку. Період роботи з ДП «АТЕК 95 Сервіс» з 08 червня 2005 року по 06 липня 2007 року неможливо зарахувати до пільгового стажу у зв'язку з відсутністю довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Крім того, позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах (а.с.6-7).

Не погодившись із не зарахуванням спірних періодів роботи (з 19 серпня 1985 року по 26 березня 1986 року за Списком № 1 та з 08 червня 2005 року по 06 липня 2007 року за Списком № 2) до пільгового стажу та з відмовою у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що спірні періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до пільгового стажу, при цьому суд зобов'язав врахувати при призначенні пенсії не зарахований стаж роботи на підземних роботах та призначити позивачу пенсію та стягнув з відповідача судові витрати позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо зарахування спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу однак вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон України № 1788) чоловіки, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, за списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як вбачається з трудової книжки позивача, він працював з 19 серпня 1985 року в Донецькому виробничому об`єднанні з видобутку вугілля шахта "Трудівська" учнем прохідника ІV розряду підземним з повним робочим днем в шахті та направлений на курси; з 27 березня 1986 року прохідником ІV розряду підземним з повним робочим днем в шахті; з 08 червня 2005 року в ДП «АТЕ 12-95- Сервіс» апаратником полімеризації 3 розряду, яка з 29 грудня 2004 року відноситься до списку професій, які надають право на пільгову пенсію за Списком № 2; 06 липня 2007 року звільнений за власним бажанням (а.с.9-15).

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Видавати такі довідки мають право винятково підприємства, на яких працювала особа, або їх правонаступники.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день на підземних роботах в шахті. Записи про спірні періоди роботи здійснені у 1985-2007 роках, засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства, ніяких дефектів записів трудова книжка не містить.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем доведено пільговий характер своєї роботи у спірний період, а пенсійних орган не мав правових не включати ці періоди роботи до пільгового стажу позивача.

Крім того, в матеріалах справи наявні наступні документи на підтвердження пільгового характеру роботи позивача.

Відповідно до копії довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 20, позивач працював безпосередньо повний робочий день на шахті «Трудівська» в період з 19 серпня 1985 року по 26 березня 1986 року під землею з повним робочим днем в шахті за професією учень прохідника та весь зазначений період отримував тарифну ставку підземного робітника, що передбачена списком 1 (а.с.51).

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка про спуски та виїзди в шахту з повним робочим днем позивача з тарифною ставкою підземного робітника за період з 1985 року по 1986 рік (а.с.52).

При цьому, суд зазначає, що трудова книжка містить всі необхідні відомості для підтвердження пільгового характеру роботи позивача у спірні періоди.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції зазначає, що пенсійних орган, за наявності належним чином оформленої трудової книжки позивача, довідок про спуски в шахту підприємства, довідок, підтверджуючих пільговий характер роботи не мав правових підстав відмовляти позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах

Таким чином, суд вважає, що висновки апелянта є недопустимими та суперечать нормам Кодексу адміністративного судочинства України і які суд не приймає з огляду на положення ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до цієї норми кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування наявності пільгового характеру роботи позивача.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується ст. 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

За таких умов суд апеляційної інстанції, вважає рішення пенсійного органу таким, що не відповідає діючому законодавству України, а тому підлягає скасуванню.

Дії управління при не зарахуванні до пільгового стажу періодів його роботи на товаристві є непропорційними заявленій легітимній меті (підтвердження пільгового характеру роботи позивача шляхом проведення перевірок або надання додаткових довідок на підтвердження пільгового характеру роботи), тому їх не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, адже відповідач у даному випадку не врахував те, що позивач позбавлений можливості надати додаткові докази на підтвердження свого пільгового стажу.

Однак, суд апеляційної інстанції, вірно вирішивши дану справу в частині зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи помилково втрутився в делеговані повноваження пенсійного органу та зобов'язав його призначити позивачу пенсію, відтак, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії з урахуванням висновків суду першої інстанції.

При цьому суд апеляційної інстанції, щодо порядку стягнення сплаченого позивачем при поданні адміністративного позову судового збору, зазначає наступне.

Пленумом ВАСУ від 23 січня 2015 року № 2 встановлено, що у разі звільнення відповідача від сплати судового збору, то й відповідно судовий збір з нього не стягується. Тобто в разі задоволення адміністративного позову повністю судовий збір з відповідача, звільненого від сплати судового збору, не стягується, а у разі часткового задоволення позову у справі, в якій відповідач звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягується лише з позивача пропорційно до відхиленої частини вимоги з урахуванням попередньої сплати 10 відсотків розміру ставки судового збору.

Якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, а позивач його сплатив, то у разі задоволення позову на користь позивача стягується сплачений розмір судового збору з Державного бюджету України або відповідного місцевого бюджету.

З огляду на викладене, у зв'язку з тим, що впротеріч вищевикладеним вимогам суд першої інстанції в резолютивній частині постанови стягнув витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, тобто з суб'єкта владних повноважень, якого звільнено від сплати судового збору, а ні з Державного бюджету України,тому п'ятий абзац резолютивної частини постанови суду першої інстанції з урахуванням вимог статті 317 КАС України підлягає зміні.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області - задовольнити частково.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 30 листопада 2017 року у справі № 415/3024/17 - змінити.

У четвертому абзаці резолютивної частини постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 30 листопада 2017 року у справі № 415/3024/17 виключити слова: «та призначити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах з 26 липня 2016 року».

Додати до резолютивної частини постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 30 листопада 2017 року у справі № 415/3024/17 абзац наступного змісту: «Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 21 жовтня 2016 року про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновку суду».

П'ятий абзац резолютивної частини постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 30 листопада 2017 року у справі № 415/3024/17 викласти у наступній редакції: «Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок».

В іншій частині постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 30 листопада 2017 року у справі № 227/2257/17- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 січня 2018 року.

Колегія суддів Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова