Справа № 820/4687/17
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Рубан В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/4687/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Жигилія С.П.

суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

представників сторін: позивача - ОСОБА_1., відповідача - Щербак Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду (м. Харків) від 23.11.2017 року (12:56:32 год.) (повний текст складено 27.11.2017 року) по справі № 820/4687/17

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_4.) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Харківській області), в якому просить суд визнати відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 згідно заяви від 09.08.2017 року незаконною та зобов'язати надати відповідний дозвіл.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2017 року по справі № 820/4687/17 адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4, згідно заяви від 09.08.2017 р., розташованої на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яку викладено в листі від 06.09.2017 № Р-22611/0/6-20730/0/21-17.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (, 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 1 під'їзд, поверх 6,7) надати ОСОБА_4, (АДРЕСА_1) дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, згідно її заяви від 09.08.2017 р.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (, 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 1 під'їзд, поверх 6,7) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_4, (АДРЕСА_1) у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2017 року по справі № 820/4687/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в обґрунтування вимог апеляційної скарги та у судовому засіданні зазначив, що ГУ Держгеокадастру у Харківській області надано письмову мотивовану відповідь від 06.09.2017 року № Р-22611/0/6-20730/0/21-17, якою роз'яснено (а не відмовлено) позивачу, що з 2014 року по даний час триває реформа децентралізації, метою якої є створення спроможних об'єднаних територіальних громад, ключове місце в досягненні якої займає саме децентралізація земельних відносин - перехід повноважень щодо розпоряджень землями сільськогосподарського призначення державної власності від територіальних органів Держгеокадастру до органів місцевого самоврядування, для чого Верховною Радою України заплановано прийняття низки законів. Крім того, даною відповіддю позивачу роз'яснено, що важливість підготовчого етапу переходу повноважень, який вимагає негайного створення умов для майбутньої фінансової спроможності об'єднаних громад через результативне проведення земельних торгів з продажу права оренди на землю з подальшою реалізацією прав громадян в межах норм безоплатної приватизації розрахунку 25 відсотків від площі земельних ділянок, право оренди на які було продано у кварталі, що передував у поточному кварталі. Вказує, що суд першої інстанції, зобов'язавши ГУ Держгеокадастру у Харківській області надати позивачці дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, згідно її заяви від 09.08.2017 року, втрутився у виключні дискреційні повноваження відповідача як суб'єкта владних повноважень. З огляду на викладене, вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні, з викладених підстав, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зокрема зазначив, що відповідачем протиправно не прийнято рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.08.2017 року ОСОБА_4 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області за межами населеного пункту для подальшої передачі у власність.

У зазначеній заяві вказано, що правом на отримання земельної ділянки у власність безкоштовно для ведення особистого селянського господарства в межах норм, встановлених ст. 121 Земельного кодексу України, позивач не скористалась. До заяви додано необхідний пакет документів.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06.09.2017 року № Р-22611/0/6-20730/0/21-17 повідомлено уповноважену особу позивача про утримання наразі від прийняття рішення, оскільки формуються списки громадян та переліки земельних ділянок, які їм заплановано передати в межах норм безоплатної приватизації за результатами проведення земельних торгів в 4 кварталі поточного року.

Не погодившись з такими діями суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції, з наступних підстав.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель врегульовано Земельним кодексом України.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч.2 ст.116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч.3 ст.116 Земельного кодексу України).

Пунктом "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

За приписами частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до положень частини 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб'єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об'єкта вимогам, зазначеним у ЗК Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру у Харківській області визначено Положенням про Головне управління Держгеокадастру у області, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2016 року за № 1391/29521, у підпункті 13 пункту 4 якого встановлено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Колегія суддів зазначає, що лист Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06.09.2017 року № Р-22611/0/6-20730/0/21-17 щодо розгляду заяви ОСОБА_4 про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не містить, визначених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та вмотивованої відмови у його наданні.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідачем не було досліджено пакет документів, поданих ОСОБА_4 разом із заявою (клопотанням) для надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Рішення на підставі поданих документів у порядку, визначеному законом, не приймалось.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо розгляду заяви ОСОБА_4 від 09.08.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Враховуючи те, що клопотання позивача по суті не вирішено уповноваженим органом, відповідно до вимог ст. 245 КАС України у поєднанні із ч.2 ст. 9 КАС України, колегія суддів до висновку про те, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача є зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 09.08.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області з урахуванням висновків суду.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2017 року по справі № 820/4687/17 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

У відповідності до ч. ч. 1, 6, 7 ст. 139 КАС України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII, який діє з 15.12.2017 року), при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Матеріалами справи підтверджено, що представником позивача - ОСОБА_1 згідно з квитанцією № 0.0.862821643.1 від 04.10.2017 року сплачено судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 640,00 грн. (а.с. 13).

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем при подачі адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень, відповідно до положень ст. 139 КАС України, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 316, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2017 по справі № 820/4687/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо розгляду заяви ОСОБА_4 від 09.08.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 09.08.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, буд.5, Держпром,1, під.6-7 ).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді С.В. Дюкарєва Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 23.01.2018 року