Справа № 201/15106/17(2-а/201/408/2017)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2018 року справа № 201/15106/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2017 року про повернення адміністративного позову

у справі №201/15106/17

за позовом ОСОБА_2

до Кіровоградської митниці ДФС

про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся у Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська з позовом до Кіровоградської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2017 року адміністративний позов залишено без руху у зв'язку з невідповідністю позову вимогам частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України внаслідок неподання документа про сплату судового збору.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2017 року адміністративний позов повернуто у зв'язку з не усуненням недоліку адміністративного позову.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та справу направити до суду першої інстанції.

За доводами апеляційної скарги, позивач оскаржує постанову у справі про адміністративне порушення, від сплати судового збору звільнений на підставі статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За змістом постанови в справі про порушення митних правил від 28 вересня 2017 року (а.с. 12-19), позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2017 року, представником позивача подані пояснення, в яких зазначено про відсутність обов'язку сплачувати судовий збір в силу статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач зобов'язаний сплатити судовий збір, оскільки позивач притягнутий до відповідальності за порушення митних правил, а не за правопорушення передбачене нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, проте доказів оплати збору не подав.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з правовою позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Отже, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення поширюється на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена Митним кодексом України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для застосування положень Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з положеннями частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час подання адміністративного позову), до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до частини другої статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час подання адміністративного позову) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України "Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання адміністративного позову) особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Проте, Закон України "Про судовий збір" не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям цього Закону (пункт 1 частини третьої статті 10 Закону України "Про судовий збір").

Таким чином, відносини щодо звільнення від сплати судового збору врегульовуються не тільки статтею 5 Закону України "Про судовий збір", яка не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, а й іншими законами України.

Частиною 4 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, норми якої є спеціальними порівняно з нормами Закону України "Про судовий збір" встановлено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом України "Про судовий збір".

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності сплати судового збору позивачем за подання позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, як наслідок безпідставно повернув адміністративний позов, що призвело до неправильного вирішення питання та є порушенням норм процесуального права.

Частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом пункту 4 статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2017 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 22 січня 2018 року.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим