Справа № 826/10689/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

25 січня 2018 року №826/10689/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.06.2016 №599-1305/Р, податкової вимоги від 03.05.2017 №11430-17, рішення про опис майна в податкову заставу від 03.05.2017 №11430/17-11,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.06.2016 №599-1305/Р, податкової вимоги від 03.05.2017 №11430-17, рішення про опис майна в податкову заставу від 03.05.2017 №11430/17-11.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані податкове повідомлення-рішення від 10.06.2016 №599-1305/Р, податкова вимога від 03.05.2017 №11430-17, рішення про опис майна в податкову заставу від 03.05.2017 №11430/17-11 є протиправними, оскільки, виходячи з положень підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, відповідний контролюючий орган не був наділений правом на формування транспортного податку в 2016 році.

Відповідач проти позову заперечував мотивуючи тим, що оскаржувані рішення прийнято обґрунтовано, на підставі та в межах повноважень контролюючого органу.

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2017 суд витребовував від Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 10.06.2016 №599-1305/Р. Однак, контролюючим органом вимог ухвали не виконано. Разом із тим, наявність відповідного повідомлення-рішення ані позивачем, ані відповідачем не заперечувалось.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, визначеного Кодексом адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки PORSCHE, модель CAYENNE, об'ємом двигуна 4806, 2013 року випуску.

На підставі викладеного, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.06.2016 №599-1305/Р, відповідно до якого позивачеві визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн.

В подальшому відповідачем складено податкову вимогу від 03.05.2017 №11430-17 та рішення про опис майна в податкову заставу від 03.05.2017 №11430/17-11.

За твердженнями позивача оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 10.06.2016 №599-1305/Р останній не отримував.

Разом з тим, відповідач наголосив на тому, що відповідне податкове повідомлення-рішення надсилалось позивачеві за адресою його реєстрації, проте повернулось із відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання". В силу приписів пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення від 10.06.2016 №599-1305/Р вважається врученим позивачеві.

Позивач вважаючи вказані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 з 01 січня 2015 року введено в дію статтю 267 Податкового кодексу України «Транспортний податок».

Отже, із врахуванням положень підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, обов'язок з нарахування транспортного податку виникає у контролюючого органу з 2016 року.

Відповідно до вимог статті 267 Податкового кодексу України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно із приписами підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Приписами пунктів 267.3 та 267.4 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

З аналізу вказаних положень Податкового кодексу України, вбачається, що для визначення платнику податків грошового зобов'язання із транспортного податку на рівні 25 000 грн., контролюючому органу необхідно встановити, що транспортний засіб (легковий автомобіль) такого платника податків відповідає критеріям об'єкта оподаткування, а саме:

- з року випуску автомобілю минуло не більше п'яти років (включно);

- середньоринкова вартість автомобілю становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

При цьому, вартість автомобілю має бути визначена центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі за текстом - Методика), якою встановлено механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Згідно із пунктом 4 Методіки інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13 Методики).

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривень, тобто середньоринкова вартість легкового автомобіля, який підпадає під об'єкт оподаткування транспортним податком на 2016 рік, має становити не менше 1 033 500,00 грн.

Відтак, для визначення об'єкта оподаткування транспортним податком в розпорядженні органу Державної фіскальної служби має бути інформація про середньоринкову вартість певного автомобіля із врахуванням його марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач та пробігу тощо.

Згідно доводів відповідача, що позивачем не спростовано, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки PORSCHE, модель CAYENNE, об'ємом двигуна 4806, 2013 року випуску.

На підтвердження правомірного визначення позивачу грошового зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік, відповідачем надано сформований на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (http://www.me.gov.ua/Vehicles/CalculatePrice?lang=uk-UA) розрахунок середньоринкової вартості транспортного засобу марки PORSCHE, модель CAYENNE, об'ємом двигуна 4806, 2013 року випуску, станом на 03.11.2017, згідно якого середньоринкова вартість автомобіля становить 1 743 975,45 грн.

Позивачем вказаного не спростовано та не надано жодних доказів на обґрунтування середньоринкової вартості транспортного засобу марки PORSCHE, модель CAYENNE, об'ємом двигуна 4806, 2013 року випуску, який перебуває у власності останнього.

Враховуючи, що податкове повідомлення-рішення від 10.06.2016 №599-1305/Р, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з транспортного податку є правомірним, узгодженим в силу приписів пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, то похідні від нього податкова вимога від 03.05.2017 №11430-17 та рішення про опис майна в податкову заставу від 03.05.2017 №11430/17-11, теж є обґрунтованими та такими, що не підлягають скасуванню.

Відтак, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Літвінова А.В.