Справа № 808/2979/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2018 рокусправа № 808/2979/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Семененка Я.В.

судді: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Токмацький ковальсько-штампувальний завод"

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року (суддя Батрак І.В.) по справі №808/2979/17 за позовом Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Приватного акціонерного товариства "Токмацький ковальсько-штампувальний завод" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

Токмацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Токмацький ковальсько-штампувальний завод" заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з червня по серпень 2017 року в розмірі 30 999,89 грн. В обґрунтуванні заявлених вимог позивач посилається на те, що ПрАТ "Токмацький ковальсько-штампувальний завод", в порушення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не перераховувало витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у зв'язку з чим має заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах (список №2).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що сума заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку №2, за період червень-серпень 2017 року на суму 30 999,89 грн. відповідачем не сплачена. При цьому, відхиляючи доводи відповідача щодо повного погашення заборгованості, суд зазначив про те, що облік надходження сум платежів у картках особових рахунків платників здійснюється в порядку календарної черговості настання строків сплати відповідних сум платежів, тому кошти, сплачені відповідачем згідно наданих платіжних доручень, були спрямовані пенсійним органом на погашення боргу підприємства з відшкодування пільгових пенсій за попередні періоди, в яких існувала заборгованість.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Токмацький ковальсько-штампувальний завод" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що підприємство у повному обсязі відшкодувало УПФУ спірну заборгованість, що підтверджується наданими платіжними дорученнями із чітким

визначенням призначення платежів. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що чинним законодавством не передбачено підстав для зарахування поточних платежів із відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в рахунок погашення заборгованості попередніх періодів по таких платежах. За таких обставин позивач не мав правових підстав для зарахування коштів підприємства, направлених на погашення заборгованості за спірний період, на покриття заборгованості за попередні періоди.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Приватне акціонерне товариство "Токмацький ковальсько-штампувальний завод" зареєстроване як юридична особа, та як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування перебуває на обліку в Токмацькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Колишнім працівникам відповідача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, згідно довідок виданих відповідачем, були призначені та виплачуються пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б»-«з» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період з червня по серпень 2017 року, УПФУ були здійснені витрати на виплату та доставку пільгових пенсій вказаним колишнім працівникам відповідача, згідно яких відповідач повинен був відшкодувати витрати на загальну суму 30 999,89 грн.

Посилаючись на факт несплати відповідачем заборгованості у визначені законом строки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За наслідками перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також до 2000 року врегульовано порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пп. "б"-"з" цієї статті (ч.2 ст.13 Закону).

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України" від 17.02.2000р. №1461 частину 2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" було виключено та одночасно цим же Законом доповнено статті 2 та 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" пунктами, якими встановлено обов'язок підприємств відшкодовувати витрати ПФУ на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за пунктами "б"-"з" ст..13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". А саме, Законом №1461 доповнено пункт 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" абзацом четвертим відповідно до якого об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст..13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст..12 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Також Законом №1461 встановлено розмір збору з зазначеного об'єкту оподаткування - 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацами третім і четвертим пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (ст..4 Закону).

Таким чином, відповідно до Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пп. "б"-"з", ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Розмір сум до відшкодування на поточний рік витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах визначається у повідомленнях, які формуються працівниками Пенсійного фонду України, а підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду визначену у повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п. п. 6.4, 6.8 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Пенсійного фонду № 21 -1 від 19.12.2003 р. зі змінами та доповненнями (надалі Інструкція).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України.

Пунктом 2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто, зберігається зазначений вище порядок відшкодування.

Таким чином, підприємство має обов'язок відшкодовувати органам Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З огляду на доводи апеляційної скарги, ПрАТ "Токмацький ковальсько-штампувальний завод" не заперечує як того, що громадяни ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 є колишніми працівниками відповідача, так і свого обов'язку щодо відшкодовування позивачу сум фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених вказаним пенсіонерам.

В той же час, відповідач вказує на те, що ним такий обов'язок виконано та відповідно до надісланих УПФУ розрахунків, підприємством у повному обсязі сплачено за період червень-серпень 2017 року фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2 по вищевказаним пенсіонерам.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано копії платіжних доручень з яких вбачається, що підприємством сплачено суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (Список №2) за період червень-серпень 2017 року у розмірі, який визначено УПФУ в направлених підприємству розрахунках. При цьому, у кожному з платіжних доручень визначено призначення платежу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно здійснив зарахування коштів, сплачених відповідачем згідно вказаних платіжних доручень, в рахунок погашення заборгованості за попередні періоди в порядку календарної черговості їх виникнення.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується виходячи із наступного.

Пунктом 5.4 розділу V Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.10.2010 за № 988/18283, передбачено, що операції здійснюються в картках особових рахунків платників у хронологічному порядку. Облік надходження сум платежів у картках особових рахунків платників здійснюється в порядку календарної черговості настання строків сплати відповідних сум платежів.

В той же час, аналіз наведених положень Законів №№1788-ХІІ, 2464-VІ, 1058-ІV та Інструкції № 21 -1 від 19.12.2003 р. дає підстави для висновку, що право спрямовувати суми на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення надано управлінню ПФУ лише щодо недоїмки, пені та фінансових санкцій. Водночас суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року у справі № 21-166а15.

Отже, безпідставними є висновки суду першої інстанції щодо правомірності зарахування УПФ коштів, сплачених відповідачем на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій у спірному періоді на погашення заборгованості попередніх періодів.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 за період червень-серпень 2017 року у розмірі 30 999,89 грн., оскільки відповідач добровільно сплатив фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за спірний період, що підтверджено відповідними платіжними дорученнями, в яких відповідач визначив призначення платежу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Токмацький ковальсько-штампувальний завод" - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року по справі №808/2979/17 - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову Токмацькому об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області - відмовити.

Постанова набирає законної сили з 23.01.2018р. та може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, визначені ст. 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 23.01.2018р.

Повне судове рішення складено 24.01.2018р.

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк