Справа № 592/13396/17
Суддя: Костенко В. Г.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/68/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум в складі головуючого Костенко В.Г., за участю секретаря судового засідання Танасюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Сумської митниці ДФС ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідач своєю постановою № 0742/80500/17 від 08.11.2017 притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. Позивач вважає зазначену постанову незаконною в звязку з тим, що немає складу правопорушення. Так він 14.05.2017 року ввіз в Україну строком на один рік транспортний засіб для комерційного використання який належить ТОВ «Генесія Груп», марки BMW-320 реєстраційний номер WI0709. Незважаючи на це, 07.10.2017 року при виїзді з України на зазначеному транспортному засобі, співробітниками складений протокол про порушення митних правил. Врешті зазначеною постановою притягнуто до відповідальності за перевищення десятиденного строку доставки транспортного засобу до митниці. Тому просить скасувати постанову.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав.

Відповідач не зявився.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.10.2017 відносно позивача був складений протокол про порушення митних правил № 0742/80500/17 за ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

08.11.2017 постановою в справі про порушення митних правил № 0742/80500/17, винесеною відповідачем, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

З постанови вбачається, що при митному контролі 07.10.2017 на пункт пропуску «Юнаківка», у напрямку виїзду з України заїхав позивач на транспортному засобі марки BMW-320 реєстраційний номер WI0709, який він ввіз в Україну через цей же пункт пропуску 14.05.2017 з метою транзиту на строк встановлений ст. 95 МК України, тобто 10діб для автомобільного транспорту (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органну 5-діб).

Також з постанови вбачається, що при прийнятті рішення відповідач виходив з того, що транспортний засіб не ввозився позивачем для комерційного використання, не подавалася відповідна митна декларація та документи на підтвердження такого використання, транспортний засіб не є таким, що може бути використаний для комерційного перевезення пасажирів.

Факт переміщення транспортного засобу позивачем та винесення постанови визнається сторонами ті підтверджується копією постанови.

Зазначена постанова в цілому відповідає вимогам Митного кодексу України.

Положення ч. 3 ст. 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Згідно ч. 1 ст. 90 МК України, транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Вимоги до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту встановлені ст. 93 МК України, зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої вказаної статті Кодексу передбачено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 102 МК України встановлено, що митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Приписами п. 1 ч. 1 ст.95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відтак слід дійти висновку, що в діях позивача наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ч.3 ст.470 Митного кодексу України, оскільки він перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки до митниці транспортного засобу більше ніж на десять діб.

Суд також ставиться критично до доводів позивача, що транспортний засіб який він ввіз є комерційного призначення.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 189 МК України, транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України.

Відповідно до п. «а» ст. 1 Конвенції про тимчасове ввезення, до якої Україна приєдналась 24.03.2004 р., «тимчасове ввезення» означає митний режим, який дозволяє приймати на митну територію певні товари, у тому числі транспортні засоби, умовно звільнені від ввізного мита і податків, без застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі товари, у тому числі транспортні засоби, мають ввозитися з визначеною метою і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості (амортизації) внаслідок їхнього використання.

Згідно з п. «b» ст. 1 Додатка С до Конвенції про тимчасове ввезення, комерційне використання означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Умови здійснення міжнародних перевезень вантажів та пасажирів (багажу) регламентовані Конвенцію про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (м. Женева, 1956 р.) та Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів та багажу (м. Женева 1973 р.).

Конвенція застосовується до будь-якого договору дорожнього перевезення вантажів за винагороду з використанням автомобілів, коли вказані в договорі місце прийняття до перевезення вантажу і місце, передбачене для здачі вантажу, знаходяться на території двох різних країн, з яких принаймні одна являється учасником Конвенції. Статтями 4 та 5 цієї Конвенції, передбачено, що договір перевезення встановлюється накладною, другий примірник якої супроводжує вантаж.

Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення пасажирів (та у відповідних випадках - їх багажу) транспортними засобами, коли у договорі вказано, що перевезення здійснюється територією принаймні двох країн та що пункт відправлення або пункт призначення, або той та інший знаходяться на території однієї з країн, що домовляються. Статтею 5 Конвенції передбачено, що під час перевезення пасажирів перевізник має видати індивідуальний або колективний квиток, в якому мають бути зазначені назва та адреса перевізника.

Згідно ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», у пунктах пропуску через державний кордон України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, у сфері міжнародних автомобільних перевезень, здійснює контроль наявності дозвільних документів на виконання перевезень та ведення обліку автомобільних транспортних засобів, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Положеннями ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено документи, які перевізник повинен мати при здійсненні міжнародних перевезень, зокрема: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; документи на вантаж, а при виконанні міжнародних перевезень пасажирів перевізник повинен мати дозвіл країни, територією якої буде здійснюватися перевезення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, список пасажирів (для нерегулярних та маятникових перевезень), білетно-облікову документацію.

На підставі вищевикладеного, визнання автотранспортного засобу, у тому числі легкового, як транспортного засобу комерційного використання можливо виключно за умови його використання для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безоплатного перевезення вантажів, що повинно підтверджуватись: при платному перевезенні осіб: білетно-обліковою документацію; при платному чи безоплатному промисловому чи комерційному транспортуванні товарів: товарно-транспортними документами, зокрема міжнародною автомобільною накладною (СМR).

Ураховуючи викладене заявлений позов підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 242-245, 250, 257- 258, 262- 263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення позов ОСОБА_1 , мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, до заступника начальника Сумської митниці ДФС ОСОБА_2, місцезнаходження м.Суми, вул. Воровського,24 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Г. Костенко