Справа № 242/5150/17
Суддя: Капітонов В. І.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/5150/17
Провадження № 2-а/242/33/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Нарижній О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення неправомірним, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 20 листопада 2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення неправомірним, зобовязання вчинити певні дії , в якому зазначив, що 27 вересня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії відповідно до ст. 14 Закону України « Про пенсійне забезпечення». Відповідач рішенням від 05 жовтня 2017 року відмовив в призначенні пенсії позивачу через відсутність 25 років пільгового стажу. Згідно спірного рішення через відсутність пільгової довідки та довідки про спуски в шахту відповідач не зарахував до пільгового стажу позивача період його роботи на ДП « Гірник» ВАТ « Гірняцький шахтобуд» з 02 серпня 1999 року по 20 серпня 1999 року. Крім того, через неперереєстрацію підприємств на підконтрольній українській владі території відповідач не зарахував до спеціального страхового стажу позивача періоди його роботи на ВАТ « Трест Донецькшахтопроходка» з 06 травня 2008 року по 31 липня 2008 року та в ТОВ «Шахтобудівельна компанія « Донецькшахтопроходка» з 01 серпня 2008 року по 30 квітня 2016 року. Крім того, через відсутність записів в контрольних табелях відповідач не зарахував до пільгового стажу позивача період роботи на ВП « Шахта « 1-3 Новогродівська» з 21 серпня 1999 року по 30 вересня 1999 року. Крім того, згідно спірного рішення відповідач не зарахував до спеціального страхового стажу позивача 17 днів учбової відпустки за період роботи на ВП « Шахта «1-3 Новогродівська» з 21 серпня 1999 року по 03 лютого 2000 року. Крім того, через відсутність довідки про спуски в шахту відповідач не зарахував до пільгового стажу позивача період роботи з 01 травня 2016 року по 15 вересня 2017 року в ТОВ « Шахтобудівельна компанія» . Крім того, відповідач не зарахував до страхового стажу позивача період його навчання в СПТУ № 41 з 01 вересня 1989 року по 29 червня 1990 року через відсутність підпису уповноваженої особи в дипломі та відсутність уточнюючої довідки.

З даним рішенням позивач не згодний та вважає його таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати рішення Селидовського ОУПФУ Донецької області від 05 жовтня 2017 року неправомірним та скасувати його; зобовязати відповідача зарахувати на підставі належних чином оформлених записів його трудової книжки до спеціального страхового стажу ( в умовах зайнятості повний робочий день під землею) в повному обсязі періоди його роботи:

-З 02 серпня 1999 року по 20 серпня 1999 року на ДП « Гірник» ВАТ « Гірняцький шахтобуд»;

-З 06 травня 2008 року по 31 липня 2008 року у ВАТ « Трест Донецькшахтопроходка»;

-З 01 серпня 2008 року по 30 квітня 2016 року в ТОВ « Шахтобудівельна компанія « Донецькшахтопроходка»;

-З 21 серпня 1999 року по 03 лютого 2000 року на ВП « Шахта « 1-3 Новогродівська» ДП « Селидіввугілля»;

-З 01 травня 2016 року по 15 вересня 2017 року в ТОВ « Шахтобудівельна компанія».

Крім того, позивач просить суд зобовязати відповідача зарахувати до його страхового стажу період його навчання в СПТУ № 41 м. Селидове з 01 вересня 1989 року по 29 червня 1990 року.

Крім того, позивач просить суд зобовязати відповідача повторно розглянути його заяву № 2432 від 27 вересня 2017 року про призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України « Про пенсійне забезпечення».

Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність.

Представником відповідача до суду наданий відзив на позовну заяву, згідно із яким ОСОБА_1 звернувся із заявою № 2432 від 27 вересня 2017 року відповідно до ст. 14 Закону України « Про пенсійне забезпечення». На час звернення із заявою страховий стаж позивача складав 26 років 03 місяці 21 день, пільговий стаж становив 14 років 09 місяців 02 дні. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 02 серпня 1999 року по 20 серпня 1999 року на ДП « Гірник» ВАТ « Гірняцький шахтобуд» , оскільки не надана пільгова довідка про особливий характер роботи та довідка про фактичні спуски до шахти. До пільгового стажу не зараховано період роботи позивача з 06 травня 2008 року по 31 липня 2008 року на підприємстві ВАТ « Трест Донецькшахтопроходка», з 01 серпня 2008 року по 30 квітня 2016 року на ТОВ « ШК «Донецькшахтопроходка» у звязку із тим, що підприємство не здійснило реєстраційні дії щодо зміни місцезнаходження на підконтрольній українській владі території, і перевірити достовірність довідок немає можливості. Не зараховано період роботи з 21 серпня 1999 року по 30 вересня 1999 року на ВП « Шахта « 1-3 Новогродівська» ДП « Селидіввугілля», оскільки в контрольних табелях не значиться. До пільгового стажу не зараховано період роботи позивача з 01 травня 2016 року по 15 вересня 2017 року в ТОВ « Шахтобудівельна компанія» , оскільки не надана довідка про спуски в шахту. Не зараховано до страхового стажу період навчання з 01 вересня 1989 року по 29 червня 1990 року в СПТУ № 41 м. Селидове Донецької області, оскільки диплом не завірено підписом уповноваженої особи та не надана уточнююча довідка, період навчання неможливо зарахувати, оскільки заявник на момент початку навчання працював учнем електрослюсаря (слюсаря) чергового із ремонту обладнання. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що 27 вересня 2017 року позивач звернувся до Селидовського ОУПФУ Донецької області із заявою № 2432 про призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України « Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Селидовського ОУПФУ від 05 жовтня 2017 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії в звязку із відсутністю 25 років пільгового стажу.

Відповідно до рішення від 05 жовтня 2017 року позивачу через відсутність пільгової довідки та довідки про спуски в шахту відповідач не зараховано до пільгового стажу період його роботи на ДП « Гірник» ВАТ « Гірняцький шахтобуд» з 02 серпня 1999 року по 20 серпня 1999 року. Крім того, через неперереєстрацію підприємств на підконтрольній українській владі території відповідач не зарахував до спеціального страхового стажу позивача періоди його роботи на ВАТ « Трест Донецькшахтопроходка» з 06 травня 2008 року по 31 липня 2008 року та в ТОВ «Шахтобудівельна компанія « « Донецькшахтопроходка» з 01 серпня 2008 року по 30 квітня 2016 року. Крім того, через відсутність записів в контрольних табелях відповідач не зарахував до пільгового стажу позивача період роботи на ВП « Шахта « 1-3 Новогродівська» з 21 серпня 1999 року по 30 вересня 1999 року. Крім того, відповідач не зарахував до спеціального страхового стажу позивача 17 днів учбової відпустки за період роботи на ВП « Шахта «1-3 Новогродівська» з 21 серпня 1999 року по 03 лютого 2000 року. Крім того, через відсутність довідки про спуски в шахту відповідач не зарахував до пільгового стажу позивача період роботи з 01 травня 2016 року по 15 вересня 2017 року в ТОВ « Шахтобудівельна компанія» . Крім того, відповідач не зарахував до страхового стажу позивача період його навчання в СПТУ № 41 з 01 вересня 1989 року по 29 червня 1990 року через відсутність підпису уповноваженої особи в дипломі та відсутність уточнюючої довідки.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Постановою КМУ від 12.06.1993 р. № 637 прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якому в п. 1.2 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Відповідно до копії трудової книжки БТ-ІІ № 2048699 позивач з 02 серпня 1999 року по 20 серпня 1999 року працював в ДП « Гірник» ТОВ « Гірняцький шахтобуд» в якості електрослюсаря підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею; з 21 серпня 1999 року по 03 лютого 2000 року на ВП « Шахта « 1-3 Новогродівська» в якості електрослюсаря підземного 5 розряду; з 06 травня 2008 року по 31 липня 2008 року у ВАТ « Трест Донецькшахтопроходка» в якості гірничого майстра з повним робочим днем на підземній роботі; з 01 серпня 2008 року по 30 квітня 2016 року в ТОВ « Шахтобудівельна компанія « Донецькшахтопроходка» в якості гірничого майстра з повним робочим днем на підземних роботах; з 01 травня 2016 року в ТОВ « Шахтобудівельна компанія» в якості гірничого майстра з повним робочим днем н підземній роботі.

На підставі вищезазначеного, суд вважає неправомірними дії Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування вищевказаних періодівдо пільгового стажу позивача , оскільки вони підтверджуються належно оформленими записами в трудовій книжці.

Щодо вимог позивача про зарахування до загального стажу знаходження позивача в учбовій відпустці, суд виходить з наступного.

Як вбачається з копії довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 31 травня 2017 року № 26/338, ОСОБА_1 працював з 21 серпня 1999 року по 03 лютого 2000 року на ВП « Шахта 1/3 Новогродівська» в якості підземного електрослюсаря з повним робочим днем шахті, перебував 17 днів в учбовій відпустці.

Відповідно до ст. 217 Кодексу законів про працю на час додаткових відпусток у зв'язку з навчанням за працівниками за основним місцем роботи зберігається середня заробітна плата.

Враховуючи вищевикладене та те, що дані про підтвердження роботи позивача у спірний період, до якого увійшов час навчання позивача, підтверджені уточнюючою довідкою, суд приходить до висновку про необхідність зарахування до загального стажу час навчальної відпустки позивача за період його роботи на ВП « Шахта 1/3 Новогродівська» у якості електрослюсаря підземного.

Крім того, згідно зі ст.. 56 Закону України « Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується, зокрема, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Навчання позивача в СПТУ № 41 м. Селидове в період з 01 вересня 1989 року по 29 червня1990 року підтверджується копією диплома А № 926765, а також записами трудової книжки БТ-ІІ № 2048699 № № 3-6.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги позивача щодо зарахування до його страхового стажу періоду навчання підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 14 Закону України « Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Згідно з статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, не зараховуючи до пільгового та страхового стажу позивача спірні періоди роботи позивача, діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення та вийшов за межі своїх повноважень. А отже оскаржене рішення є незаконним, та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах і підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського ОУПФУ Донецької області.

Керуючись ст. ст. 3, 19, 22, 55 Конституції України, ст.ст. 77,90,139,242,244, 245,246 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов позовом ОСОБА_1 до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення неправомірним, зобовязання вчини певні дії задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Селидовсько обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 05 жовтня 2017 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов'язати Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (41247274) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1)від 27 вересня 2017 року № 2432 про призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати на підставі належним чином оформлених записів трудової книжки ОСОБА_1 БТ-ІІ № 2048699 до його спеціального страхового стажу (в умовах зайнятості повних робочий день під землею) в повному обсязі наступні періоди його роботи:

- З 02 серпня 1999 року по 20 серпня 1999 року на ДП «Гірник» ВАТ «Гірняцький шахтобуд»;

- З 06 травня 2008 року по 31 липня 2008 року у ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка»;

- З 01 серпня 2008 року по 30 квітня 2016 року в ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка»;

- З 21 серпня 1999 року по 03 лютого 2000 року на ВП «Шахта «1-3 Новогродівська» ДП « Селидіввугілля»;

- З 01 травня 2016 року по 15 вересня 2017 року в ТОВ «Шахтобудівельна компанія».

Зобовязати Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його навчання в СПТУ № 41 м. Селидове з 01 вересня 1989 року по 29 червня 1990 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Селидовсько обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судові витрати по справі в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. І. Капітонов