Справа № 808/3712/17
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року Справа № 808/3712/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (69124, АДРЕСА_1)

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" Ірклієнко Юрія Петровича(04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48)

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2017 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" Ірклієнко Юрія Петровича (далі - відповідач), в якому позивач просить суд (згідно уточнень адміністративного позову від 05.01.2018):

визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Платинум Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов'язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_1, якому необхідно здійснити відшкодування коштів за банківським вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що у позивача був відкритий банківський рахунок у ПАТ «Платинум Банк». Зазначає, що 20.07.2017 відповідачем було направлено позивачу повідомлення про визнання нікчемними правочинів від 11.01.2017 щодо переказу коштів на рахунок ОСОБА_1. Вважає рішення відповідача щодо не включення позивача до переліку та Загального реєстру вкладників неправомірними, що призводить до невідшкодування коштів за рахунок Фонду за вкладом, а тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 11.12.2017 провадження в адміністративній справі №808/3712/17 відкрито, закінчено підготовче провадження та призначено судове засідання на 28.12.2017.

Ухвалою суду від 28.12.2017 відкладено розгляд справи на 10.01.2018.

10.01.2018 від представника відповідача до канцелярії суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 10.01.2017 в задоволенні клопотання про закриття провадження було відмовлено та зазначено, що предметом розгляду справи є не підтвердження наявності юридичного факту та юридичних наслідків щодо правочину по перерахуванню ПрАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ-АГ» з власного рахунку №8001 на рахунки 6-ти фізичних осіб-клієнтів банку, в тому числі Позивача, як зазначає відповідач. Факт отримання коштів позивачем підтверджується платіжним дорученням №1 від 11.01.2017 та випискою по особовому рахунку з 11.01.2017 по 19.04.2017, про що позивач не заперечує. Предметом спору є бездіяльність відповідача, щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Платинум Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Окремо ухвала не оскаржується, а заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду.

Позивачем 10.01.2018 подано до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Подав до суду заперечення на адміністративний позов, та зазначив, що з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема, з метою забезпечення гарантованого Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відшкодування коштів за вкладами, Уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Однак, чинним законодавством також передбачено обов'язок Уповноваженої особи Фонду забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку. Так, за результатами перевірки правочинів укладених між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк»було встановлено нікчемність операцій з виконання Банком платіжних документів від Приватним акціонерним товариством «ЗАПОР ІЖСТАЛЬ-АГ» по перерахуванню коштів на рахунок позивача, у зв'язку з чим позивач не має права на відшкодування коштів за рахунок Фонду. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

13.10.2014 між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» було укладено договір № 8001 банківського рахунку для фізичних осіб (далі - Договір), на підставі та за умовами якого ПАТ «Платинум Банк» відкрив позивачу поточний рахунок в національній валюті України та в іноземній валюті № 8001, на який зобов'язувався приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять клієнту, на зберігання і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів.

Згідно з пунктом 1.2. Договору, банк надає клієнту послуги з приймання та зарахування па рахунок грошових коштів, що йому надходять, виконує розпорядження клієнта про перерахування та видачу відповідних сум з рахунку та проводить інші операції по рахунку відповідно до умов Договору та законодавства України, а клієнт здійснює оплату наданих банком послуг у розмірі, визначеному діючими тарифами в банку.

Підпунктом 3.1.1. Договору встановлено, що банк бере па себе зобов'язання, зокрема, приймати, всі передбачені законодавством заходи для захисту та збереження ввірених йому клієнтом грошових коштів, що знаходяться на рахунку, рівно, як і інформацію щодо рахунку, операцій за рахунком та відомостей про клієнта, яка становить банківську таємницю, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

За умовами, передбаченими пунктом 4.2. Договору, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку, банк сплачує клієнту проценти у розмірі затверджених банком ставок за залишками коштів в іноземній та/або національній валюті на поточних рахунках клієнтів, що діють на дату сплати банком процентів. Проценти нараховуються щомісячно, виходячи з тривалості року 360 днів, за фактичну кількість календарних днів перебування коштів на рахунку. Сума нарахованих процентів зараховується на рахунок банком щомісячно в останній робочий день кожного місяця, починаючи з місяця початкового надходження коштів на рахунок. Банк має право за власною ініціативою змінювати процентну ставку.

На відкритий на ім'я позивача банківський рахунок 11.01.2017 Приватним акціонерним товариством «ЗАПОР ІЖСТАЛЬ-АГ» (далі - ПрАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ-АГ» ) було перераховано 199 000, 00 грн. у безготівковій формі за платіжним дорученням № 1 від 11.01.2017. Доказом наведеної обставини є відповідне платіжне доручення ПрАТ «ЗАГІОРІЖСТАЛЬ-АГ» № 1 від 11.01.2017 року та виписка по особовим рахункам позивача з 11.01.2017 по 19.04.2017 за формою 281 від 19.04.2017, які містяться в матеріалах справи.

Постановою Правління Національного банку України № 14-рш/БТ від 10.01.2017 року Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі зазначеного рішення, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 11.01.2017 № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 23.02.2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.02.2017 № 743 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Запроваджено процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» строком на два роки з 24.02.2017 по 23.02.2019 року включно. Призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платінум Банк» Ірклієнка Юрія Петровича.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

З 15.02.2017 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав виплати коштів вкладникам ПАТ «Платинум Банк» за договорами, строк дії яких закінчився до 10.01.2017 включно, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки).

З підстав невиплати позивачу з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб належних грошових коштів за укладеним Договором, 05.05.2017 позивач звернувся до директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 з заявою про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним в ПАТ «Платинум Банк».

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30.05.2017 вих. № 37-036- 11233/17 позивача було повідомлено, що відповідно до «Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування від 09.08.2012 № 14, список вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми, складає уповноважена особа Фонду гарантування.

Однак, станом на 30.05.2017 у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб була відсутня інформація про включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Платинум Банк».

12.06.2017 позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнка Юрія Петровича з листом щодо включення його до переліку вкладників ПАТ «Платинум Банк», які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування.

Листом відповідача від 20.07.2017 вих. №10/6234-Л позивача було повідомлено, що відповідно до статей 36, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлена нікчемність правочину по перерахуванню юридичною особою з власного рахунку на поточний рахунок позивача грошових коштів. Наведений правочин був визнаний відповідачем нікчемним з підстави, передбаченої пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстав, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Визнаючи правочин нікчемним, відповідач також послався на частину 3 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якою встановлено, що правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку, є нікчемними.

Крім того, 19.06.2017 на адресу позивача від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнка Юрія Петровича надійшло письмове повідомлення про нікчемність правочинів № 10/4683-Л від 31.05.2017, в якому позивача було повідомлено про нікчемність правочину по перерахуванню ПрАТ «Запоріжсталь-АГ» з власного рахунку № 8001 на рахунок, ОСОБА_1, рахунок № 8001 грошових коштів в розмірі 199 000,00 на підставі Договору поворотної фінансової допомоги № 1 від 29.12.2016 згідно зі статтею 36 та пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі - Закон).

Згідно ст.26 Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Відповідно до ст.1 Закону, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Отже, кошти, які надійшли від ПрАТ «Запріжсталь - АГ» на поточний рахунок позивача, у розумінні Закону є вкладом.

Згідно з ч.2 ст.27 Закону уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема:

- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Із наведеного вище слідує, що Уповноважена особа Фонду наділена розпорядними повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

У той же час, суд звертає увагу, що таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Пунктами 7-9 ч.3 ст.38 Закону визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей).

Отже, нікчемним є правочин, який в момент укладання суперечив вимогам законодавства.

У свою чергу, позивача було повідомлено про нікчемність правочину по перерахуванню на його банківський рахунок грошових коштів, зокрема, з тих підстав, що банк уклав правочин, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (пункт 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

При цьому, відповідач у своєму письмовому повідомленні не обґрунтував, з яких підстав він дійшов до висновку, що наведений правочин по перерахуванню ПрАТ «Запоріжсталь-АГ» з власного рахунку № 8001 на розрахунковий рахунок позивача № 8001 грошових коштів в розмірі 199 000,00 грн. має ознаки нікчемності у розумінні вищенаведених норм Цивільного кодексу України та частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Щодо визнання відповідачем правочину по перерахуванню на банківський рахунок позивача грошових коштів нікчемним на підставі частину 3 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якою встановлено, що правочини, вчинені с органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку, є нікчемними, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Отримання гарантованої суми відшкодування кошів за вкладом є гарантією, яка прямо передбачена частиною 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тобто є такою, що встановлена законодавством.

Статтею 75 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено : Зов'язок Національного банку України прийняти рішення про віднесення банку до категорії проблемних відповідно критеріїв, визначених в ньому.

Рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного банківською таємницею.

Національний банк України має право заборонити проблемному банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від проблемного банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

Основним підзаконним нормативним актом, що регулює діяльність банків у випадку і знання їх проблемними, є Положення про застосування Національним банком України гічодів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 року № 346 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 5.1. Положення, Національний банк України має право запровадити особливий режим контролю за діяльністю банку та призначити куратора банку у випадках, передбачених нормативно-правовими актами Національного банку.

Згідно з пунктами 5.2., 5.3. Положення, Національний банк України для здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку одночасно з призначенням куратора банку може залучати фахівців з бухгалтерського обліку, юридичних питань, з питань платіжних систем, інформаційних технологій та з інших питань. Рішення про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку, строк дії особливого режиму контролю за діяльністю банку та повноважень куратора банку, повноваження куратора банку, відміну/дострокову відміну запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку приймає Правління Національного банку України.

Отже, чинним законодавством України не встановлено заборони банку після визнання його проблемним укладати договори, відкривати поточні рахунки та зараховувати на рахунок кошти.

Крім того, як зазначено вище, рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею. А тому, позивач, як клієнт банку, на момент перерахування третьою особою на банківський рахунок грошових коштів та зарахування банком цих коштів на рахунок позивача 11.01.2017, тобто в той же день коли було прийняте відповідачем рішення від 11.01.2017 № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», не знав і не міг знати про існування вказаної постанови Національного банку України № 14-рш/БТ від 10.01.2017 щодо віднесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних та встановлення будь-яких обмежень щодо здійснення банком банківських операцій, а також жодним чином не міг перевірити під час укладання наведеного правочину вказану інформацію, яка є банківською таємницею. За таких підстав, позбавлення позивача гарантованого державою права на відшкодування коштів за його вкладом є протиправним та наслідки, передбачені статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною цим судом в ухвалі від 22.06.2017 року у справі № К/800/18421/16 (ЄДРСРУ № 67482634) укладення договору у період дії таких обмежень не може свідчити про намір позивача отримати переваги, прямо не встановлені для нього законом.

Отже, зарахування на банківський рахунок позивача грошових коштів у день впровадження в ПАТ «Платинум Банк» тимчасової адміністрації, за умови, що на час проведення вказаної банківської операції позивачу, ні працівникам наведеного банку не було відомо про віднесення цього банку до категорії проблемних, за жодних підстав не може свідчити про наявність у позивача наміру отримати будь-які не засновані на законі переваги.

З таких підстав, у відповідача відсутні правові підстави для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Платинум Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах гарантованої суми відшкодування. Більше того, посилання відповідача в обґрунтування нікчемності правочину на частину 3 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (69124, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" Ірклієнко Юрія Петровича (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48), щодо не включення ОСОБА_1 (69124, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Платинум Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" Ірклієнко Юрія Петровича (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48) подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_1 (69124, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), якому необхідно здійснити відшкодування коштів за банківським вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Присудити на користь ОСОБА_1 (69124, АДРЕСА_1) суму судового збору у розмірі 1920,00 грн. (одна тисяча дев'ятсот двадцять гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.295-297 КАС України.

Рішення у повному обсязі виготовлено 22.01.2018.

Суддя О.В.Конишева