Справа № 263/7504/17
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року справа №263/7504/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 грудня 2017 року в справі № 263/7504/17 (головуючий І інстанції Музика О.М.) за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив визнати протиправними дії начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради Пизіна Д.Л. щодо складання постанови № 38/24.3-37043-24.1 від 08.06.2017 та скасувати цю постанову.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено, внаслідок чого дії посадової особи суб'єкта владних повноважень визнані протиправними, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасована.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності прийнята із дотриманням вимог чинного законодавства, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що на підставі направлення для проведення перевірки від 22.05.2017 № 80 посадові особи Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради (далі - відповідач, управління) були направленні для здійснення планової перевірки «Реконструкція лікувального корпусу по бул. Приморському, 19 у м. Маріуполі Донецької області».

Відповідно до Акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 02.06.2017 фінансовим директором ТОВ «Степ» ОСОБА_4 у присутності начальника проектно-технічного відділу ТОВ «Степ» ОСОБА_5 не було допущено посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт для проведення планової перевірки. Також в акті зазначено, що такі дії фінансового директора є порушенням ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Окрім цього, 02.06.2017 начальником відділу контролю управління ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 (далі - позивач) як директора ТОВ «Степ». Підставою складення протоколу стало недопущення посадових осіб контролюючого органу на об'єкт для проведення планової перевірки.

08 червня 2017 року начальником управління Пизіним Д.Л. винесено постанову № 38/24.3-37043-24.1, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.

Не визнаючи себе винним у вчиненні вказаного правопорушення, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

За приписами ч. 2 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 7 КУпАП регламентовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Положеннями ст. 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення. Наявність складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Конструкція наведених норм права дозволяє дійти висновку, що до адміністративної відповідальності притягається особа, яка безпосередньо вчинила правопорушення, оскільки за умови притягнення до відповідальності іншої особи втрачаються виховний та превентивний ефекти для порушника.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 порушення ч. 2 ст. 188-42 КУпАП.

Натомість відповідно до акту від 02.06.2017 фінансовий директор ТОВ «Степ» ОСОБА_4 у присутності начальника проектно-технічного відділу ТОВ «Степ» ОСОБА_5 не допустив начальника відділу контролю управління ОСОБА_6 та головного спеціаліста управління ОСОБА_7 для проведення планової перевірки.

Таким чином, посадовою особою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови № 38/24.3-37043-24.1 від 08.06.2017 не з'ясовано, чи винний ОСОБА_1 як директор ТОВ «Степ» у недопущенні контролюючого органу для проведення перевірки.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджує викладений в оскаржуваному судовому рішенні висновок, що винесена начальником Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради Пизіним Д.Л. постанова № 38/24.3-37043-24.1 від 08.06.2017 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статями 272, 286, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 грудня 2017 року в справі № 263/7504/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідально - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 грудня 2017 року в справі № 263/7504/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів і не може бути оскаржена.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук