Справа № 185/515/16-а(2-а/185/5/17)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2018 року справа № 185/515/16-а 2-а/185/5/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року у справі № 185/515/16-а (2-а/185/5/17) (дата складання повного тексту: 20.11.2017р., суддя: Палюх Т.Д.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати дії Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - відповідач) по неврахуванню та невиплаті позивачу компенсації за невчасно одержану пенсію за період з лютого 2010р. по листопад 2015р. з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ст.625 Цивільного кодексу України протиправними;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію за невчасно одержану пенсію за період з лютого 2010р. по листопад 2015р. з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», ст.625 Цивільного кодексу України;

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість на 01.08.2017р. - 42 590 грн. 62 коп., що складається з 40 919 грн. 99 коп. - заборгованість по виплаті компенсації за невчасно одержану пенсію з урахуванням встановленого індексу інфляції станом на 01.08.2017 року, 1670 грн. 63 коп. - 3% річних за весь час прострочення станом на 01.08.2017 року.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та з 08.02.2010р. отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивачу було не зараховано до страхового стажу пільгову вислугу років - 7 років 8 місяців і 7 днів.

У зв'язку з порушенням своїх прав позивач звернувся до суду.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2011 року позовні вимоги позивача задоволено: визнано протиправною відмову управління ПФУ в зарахуванні позивачу до загального трудового стажу при призначенні пенсії за віком на загальних підставах стаж проходження військової служби у Камчатській області з 10.11.1981 року по 17.07.1989 року (7 років 8 місяців 7 днів) у кратному пільговому обчисленні один рік за півтора роки, зобов'язано зарахувати та перерахувати призначену пенсію з урахування пільгового (кратного) обчислення періоду служби з 08 лютого 2010 року.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 13 серпня 2015 року вищевказану постанову змінено в частині визначення кратності обчислення вислуги років ОСОБА_1 за період військової служби з 10.11.1981р. по 17.07.1989р., якою вважати один місяць служби за два місяці (а.с.7-9).

Позивач звернувся до відповідача з письмовим зверненням про виплату боргу з нарахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних до часу виплати заборгованості.

Листом від 13 листопада 2015 року відповідач повідомив позивача, що на виконання постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2011 року та постанови Вищого адміністративного суду України від 13 серпня 2015 року пенсійним органом було здійснено перерахунок пенсії з урахуванням стажу проходження військової служби з 10.11.1981р. по 17.07.1989р., (один місяць служби за два місяці). Доплата пенсії за рішенням суду нарахована на додаткову відомість жовтня 2015 року.

24 лютого 2017 року позивачем до відповідача була повторно подана заява про виплату компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків, проте відповідач відмовив йому в цьому, посилаючись на повне погашення заборгованості у грудні 2015 року.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який відмовив у задоволенні перерахунку, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 цього ж Закону встановлює, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Отже, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги і 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати» Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2001 року було прийнято постанову № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Відповідно до пункту 1 вказаного Порядку його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.

Аналіз даних правових норм свідчить про те, що компенсація можлива лише в тому разі, коли пенсія нарахована, але не виплачена.

Отже, неотриманні з вини пенсійного органу суми пенсії, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у разі проведених нарахувань. Проте, таких нарахувань відповідачем у спірному періоді не проводилось, натомість нарахування здійснені на виконання судових рішень у грудні 2015 року у розмірі 49 798 грн. 87 коп. та виплачені позивачу, що останнім не заперечується (а.с.153-155).

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року у справі № 185/515/16-а (2-а/185/5/17) - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду в строк, передбачений ст.329 КАС України.

Головуючий суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак