Справа № 825/1632/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1632/17 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Беспалова О.О. Губської Л.В. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Військова частина НОМЕР_1 ) на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 (Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України) про визнання протиправними та скасування наказів в частині, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 (Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: - визнати протиправними та скасувати пункт 10 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 11.08.2017р. № 416, відповідно до якого, заступника командира військової частини з тилу підполковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме: «попередити про неповну службову відповідність»; - визнати протиправним та скасувати пункт 7 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 30.09.2017р. № 522, відповідно до якого, заступника командира військової частини з тилу підполковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме: «пониження в посаді»; - визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 01.09.2017р. № 348 в частині невиплати надбавки за виконання особливо важливих завдань в сумі 841,10 грн. та премії в розмірі 5 238,00 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 7 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 30.09.2017р. № 522.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Крім цього, не погодившись з постановою суду, відповідач Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Військова частина НОМЕР_1 ) також звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування пункту 7 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 30.09.2017р. № 522 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в частині, що стосується інтересів Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який з`явився в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, підполковник ОСОБА_3 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_2 з тилу.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2017р. № 148 «Про призначення службового розслідування», начальником командного центру штабу управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » полковником ОСОБА_4 було проведено службове розслідування за фактами порушення визначених термінів доповідей та надання звітності по службі пального та мастильних матеріалів, в ході проведення якого, було встановлено порушення позивачем вимог ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині невиконання службових обов`язків, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, ст. 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України внаслідок чого, позивач здійснював неналежним чином роботу з організації й контролю за наданням звітності в установленому порядку, п. 1.20 наказу Міністра оборони України від 21.12.2010р. № 690 «Про затвердження Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України», в частині, що заступник командира з тилу несе відповідальність за стан обліку військового майна і звітності у підпорядкованих йому службах, в результаті чого командувачем військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » прийнято наказ від 11.08.2017р. № 416 та застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді «попередження про неповну службову відповідність».

Також, Військовою частиною НОМЕР_1 було проведено службове розслідування по фактам численних порушень ведення військового господарства в військовій частині НОМЕР_2 виявлених під час приймання та здавання справ та посади командира військової частини НОМЕР_2 комісією управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за результатами якого складено Акт від 14.10.2017р. № 502/865.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 13.12.2016р. № 300 було призначено службове розслідування по факту нестачі, виявленої під час прийому посади командира механізованого батальйону термін проведення якого встановлений до 23.12.2016р. При цьому в Акті вказано, що головою комісії був заступник командира частини з тилу - начальник тилу підполковник ОСОБА_1 . Службове розслідування не завершено.

За непроведення службового розслідування по факту нестачі, виявленої під час прийому передачі посади командира механізованого батальйону, у зв`язку з систематичним невиконанням вимог п. 3.1.9 та 3.2.1 наказу Міністра оборони України від 16.07.1997р. № 300 «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», непроведення розслідування по факту нестачі виявленої під час прийому передачі посади командира механізованого батальйону, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 13.12.2016р. № 300 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «пониження в посаді», про що винесено наказ від 30.09.2017р. № 522.

При цьому, з урахуванням стягнення, яке було накладено в дисциплінарному порядку вищим командуванням за неналежне виконання службових обов`язків, а саме: прийняттям наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 11.08.2017р. № 416, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 01.09.2017р. № 348 позивача позбавлено премії та надбавок.

Вважаючи такі дії посадових осіб Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 протиправними та такими, що прямо порушують права позивача, а оскаржувані накази такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999р. № 548-XIV (далі - Закон № 548-XIV) визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16 Закону № 548-XIV).

Згідно з абз.3 ст. 5 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999р. № 551 (далі - Закон № 551), стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на військовослужбовців, зокрема визначено ст.ст. 83-84 Закону № 551, згідно яких, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до ст. 85 Закону № 551, службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Таким чином, проведення службового розслідування не має імперативного характеру. При цьому, командир військової частини на власний розсуд як усно так із оформленням службового розслідування може притягти військовослужбовця до відповідальності в межах наданих повноважень та в порядку встановленому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, якщо військовослужбовець не виконує або неналежно виконує свої службові обов`язки, порушує службову дисципліну, тощо.

При цьому, у відповідності до статті 45 Закону № 551, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

У свою чергу, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (стаття 84 Закону № 551).

Водночас, підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку), визначено Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 15.03.2004р. № 82 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 30.03.2004р. за № 385/8984 (далі - Інструкція № 82).

Так, згідно з пунктами 1.2, 1.3 Інструкції № 82, службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.

Відповідно до положень пунктів 1.5, 1.6 Інструкції № 82, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження.

Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі.

У разі потреби залучення фахівців до проведення службового розслідування командиром (начальником) призначається комісія у складі групи фахівців на чолі з головою комісії, про що оголошується в наказі.

Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено посадовою особою, якою він призначений, або старшим начальником, але не більше як на один місяць.

У термін службового розслідування не включається час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці або на лікуванні.

Посадові особи Збройних Сил України зобов`язані надавати правдиві письмові пояснення по суті предмета розслідування та поставлених їм питань, пред`являти відповідні документи чи матеріали. Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, проведення додаткових ревізій (пункт 2.2 Інструкції № 82).

Водночас, приписами пунктів 4.1, 4.3, 5.1, 5.2 Інструкції № 82 визначено, що за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; підстави службового розслідування; час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття); обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності; інші заходи, які пропонується здійснити.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування.

Посадова особа, яка призначала службове розслідування, проводить бесіду з військовослужбовцем, стосовно якого воно проводилось.

За результатами бесіди оформляється аркуш бесіди із зазначенням дати її проведення, а також заперечень, прохань (побажань) особи, стосовно якої проведено службове розслідування. Аркуш бесіди підписується особою, яка проводила бесіду, військовослужбовцем, з яким вона проводилась, присутніми посадовими особами та його безпосереднім начальником.

Посадова особа, яка призначала службове розслідування, розглядає у 10-денний термін акт та всі інші матеріали службового розслідування і приймає відповідне рішення.

Як вбачається з пояснень представника Військової частини НОМЕР_1 , відповідно до телеграми командувача Сухопутних військ Збройних Сил України в липні 2017 року Військова частина НОМЕР_2 , яка перебуває у підпорядкуванні Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не надавала звітність у встановлені терміни до відділів територіального забезпечення.

З метою з`ясування причин та обставин, що спричинили порушення визначених термінів доповідей та надання звітності по службі пального командувачем військ Оперативного командування «Північ» було призначено службове розслідування та встановлено неналежне виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків.

Положеннями ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначені обов`язки військовослужбовців які стосуються всіх військовослужбовців, а саме: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно зі ст. 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, заступник командира полку (окремого батальйону) з тилу зобов`язаний: брати участь у розробленні планів бойової та мобілізаційної готовності, бойової підготовки полку (окремого батальйону) й організовувати їх виконання відповідно до своєї спеціальності; керувати діяльністю та бойовою підготовкою підпорядкованих підрозділів і служб, проводити заняття з офіцерами і прапорщиками полку (окремого батальйону) з організації тилового забезпечення, а із старшинами - з ведення військового господарства; керувати роботою, спрямованою на поліпшення матеріально-побутового становища особового складу військової частини; організовувати своєчасне забезпечення підпорядкованими службами підрозділів полку (окремого батальйону) матеріальними засобами, якісне харчування особового складу; контролювати доведення встановлених норм забезпечення до кожного військовослужбовця; організовувати своєчасну видачу обмундирування, його припасування й ремонт; знати ділові якості та морально-психологічний стан офіцерів, прапорщиків, сержантів безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів і служб, постійно проводити з ними роботу з виховання та вдосконалення підготовки за спеціальністю; планувати роботу транспорту, пов`язану з підвезенням матеріальних засобів, і здійснювати контроль за правильністю та ефективністю його використання; планувати і організовувати підвезення підрозділам полку (окремого батальйону) матеріальних засобів та забезпечувати водопостачання; перевіряти не менше ніж двічі на рік наявність і стан матеріальних засобів у підрозділах полку (окремого батальйону) і безпосередньо підпорядкованих складах з оформленням відповідних актів; організовувати щорічне проведення інвентаризації всього майна і техніки у службах; керувати роботами з обладнання й удосконалення навчально-матеріальної бази та механізації вантажно-розвантажувальних робіт тилу полку і підпорядкованих складів; здійснювати контроль за якістю, правильністю застосування і ощадливим витрачанням пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин та виконанням вимог безпеки при поводженні з ними; інструктувати перед заступанням у наряд чергового їдальні; знати наявність і стан техніки в підпорядкованих підрозділах і службах, забезпечувати її правильну експлуатацію, обслуговування, ремонт та евакуацію; організовувати належну експлуатацію, своєчасний ремонт жилих і нежилих будинків, водопровідно-каналізаційних мереж і споруд, своєчасну підготовку їх до зими, а також казарменого інвентарю й меблів, утримання в належному стані території, на якій розквартировані підрозділи полку (окремого батальйону), вживати заходів для пожежної безпеки об`єктів безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів і служб, а також обладнання їх технічними засобами охорони та пожежної сигналізації; розробляти заходи щодо економічної роботи й організовувати їх здійснення; організовувати банно-пральне обслуговування підрозділів полку (окремого батальйону); керувати підсобним господарством полку (окремого батальйону); розробляти та здійснювати заходи щодо додержання вимог безпеки під час виконання ремонтно-будівельних і господарських робіт та експлуатації техніки в підпорядкованих підрозділах і службах; організовувати забезпечення військовослужбовців своєї частини службовим, тимчасовим (орендованим) чи постійним житлом; організовувати й контролювати ведення обліку та звітності в установленому порядку.

З оскаржуваного наказу від 11.08.2017р. № 416 вбачається, що позивач здійснював неналежним чином роботу з організації та контролю за наданням звітності в установленому порядку, що позивачем не спростовано.

Отже, вказане є порушенням вищезазначених норм Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і, відповідно, може бути підставою для накладення дисциплінарного стягнення.

Посилання позивача на ту обставину, що з травня 2017 року він перебуває у зоні проведення АТО жодним чином не спростовують висновку відповідача про неналежне виконання своїх службових обов`язків в період з січня по травень 2017 року.

Крім цього, безпідставними є доводи позивача щодо проведення Військовою частиною НОМЕР_2 заходів підготовки (бригадні тактичні навчання) до вводу в АТО, відновлення та підтримання в належному стані наметового містечка на полігоні в с. Гончарівське, де розміщені частини та підрозділи, оскільки вказане не позбавляє ОСОБА_1 від обов`язків, які встановлені ст.77 Статуту внутрішньої служби.

Згідно зі ст. 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 73 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що командувач військ оперативного командування має наступні дисциплінарні права щодо офіцерів:

а) робити зауваження, оголошувати догану, сувору догану;

б) попереджувати про неповну службову відповідність;

в) понижувати у посаді офіцерів від командирів батальйонів (кораблів З рангу), відповідних їм і нижчих;

г) звільняти з військової служби через службову невідповідність від командирів батальйонів (кораблів 3 рангу), відповідних їм і нижчих.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач мав всі законні підстави для проведення службового розслідування, терміни проведення якого ним не порушено та винесення наказу за його результатами, що в свою чергу, обумовлено положеннями Інструкції та застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді «попередження про неповну службову відповідність».

Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не дослідив та не взяв до уваги, що відповідно до наказу Міністра оборони України від 21.12.2010р. № 690 «Про затвердження Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України» у Військовій частині НОМЕР_2 , безпосередньо обов`язок по службі паливно-мастильних матеріалів частини (з`єднання), підготовка донесень і звітів про наявність, рух, якісний (технічний) стан військового майна відповідно до табеля термінових донесень покладено на начальника служби паливно-мастильних матеріалів військової частини, який саме і подає відповідні звіти до командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки витягу із вказаного наказу матеріали справи не містять.

При цьому, даного витягу до суду апеляційної інстанції позивачем також надано не було.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що командувач військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », видаючи наказ від 11.08.2017р. № 416, діяв в межах та у спосіб визначений Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, а відтак, у задоволенні позовних вимог в цій частині правомірно відмовлено судом першої інстанції.

Обговорюючи питання стосовно висновків суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 01.09.2017р. № 348, колегія суддів виходить з наступного.

Так, Наказом Міністерства оборони України від 24.10.2016р. № 550 затверджена Інструкція про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.

Згідно з п. 10 даної Інструкції, командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розміри винагороди, зокрема, за: порушення статутних правил несення служби; особисті незадовільні показники командирської, бойової та мобілізаційної підготовки; порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до поломок військової (спеціальної) техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю військовослужбовців або інших осіб. Військовослужбовцям зменшується розмір винагороди згідно з наказами командирів (начальників) за той місяць, у якому були допущені ці порушення, або за місяць, у якому ці накази надійшли до військової частини.

Тобто, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження щодо преміювання осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби є виключно правом та компетенцією командира військової частини.

Відповідно до п. 15.8 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008р. № 260, надбавка за виконання особливо важливих завдань не виплачується у місяці, у якому наказом відповідного командира (начальника) на військовослужбовця накладене таке дисциплінарне стягнення, зокрема: попередження про неповну службову відповідність.

Оскільки, наказом від 11.08.2017р. № 416 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «попередження про неповну службову відповідність», Військова частина НОМЕР_2 мала всі законні підстави для позбавлення позивача премії та надбавок шляхом видання відповідного наказу.

Таким чином, наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 01.09.2017р. № 348, яким позивача позбавлено премії та надбавок був виданий командиром Військової частини НОМЕР_2 з урахуванням стягнення, яке було накладено в дисциплінарному порядку вищим командуванням за неналежне виконання службових обов`язків.

З огляду на зазначене, у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_2 № 348 від 01.09.2017р. в частині невиплати надбавки за виконання особливо важливих завдань в сумі 841 грн. 10 грн. та премії в розмірі 5 238,00 грн. правомірно відмовлено судом першої інстанції.

Крім цього, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування пункту 7 наказу командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 30.09.2017р. № 522, яким заступника командира військової частини з тилу підполковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме: «пониження в посаді», виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для оголошення вказаного дисциплінарного стягнення є невиконання наказу командира Військової частини польова пошта НОМЕР_3 (в даний час Військова частина НОМЕР_2 ) від 13.12.2016р. № 300 «Про призначення службового розслідування по факту нестачі виявленої під час прийому посади командиром механізованого батальйону».

Відповідно до наказу командира Військової частини польова пошта НОМЕР_3 (в дійсний час Військова частина НОМЕР_2 ) від 13.12.2016р. № 300 «Про призначення службового розслідування по факту нестачі», термін виконання вказаного наказу встановлено 23.12.2016р.

Згідно з п. 1.2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.03.2004р. № 82, службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.

Рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження.

В свою чергу, службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі.

У разі потреби залучення фахівців до проведення службового розслідування командиром (начальником) призначається комісія у складі групи фахівців на чолі з головою комісії, про що оголошується в наказі.

З аналізу викладеного вбачається, що службове розслідування може бути проведено командиром чи доручено іншій посадовій особі про що зазначається в наказі. При цьому, залучення фахівців до проведення службового розслідування передбачає призначення комісії на чолі з головою комісії, діяльність якого в межах службового розслідування не може ототожнюватися з обов`язками відповідальної за проведення службового розслідування особи.

Як вбачається з матеріалів справи, командиром Військової частини НОМЕР_2 , відповідно до положень Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.03.2004р. № 82, наказ про призначення підполковника ОСОБА_1 , посадовою особою, яка повинна була проводити службове розслідування по факту нестачі виявленої під час прийому посади командиром механізованого батальйону не видавався. Доказів на спростування вказаної обставини матеріали справи не містять.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що притягнення особи, за непроведення службового розслідування по факту нестачі виявленої під час прийому посади командиром механізованого батальйону, яка не призначалась відповідальною за його проведення, є протиправним.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Військова частина НОМЕР_1 )залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Беспалов О.О. Губська Л.В.
Повний текст постанови виготовлено 22.01.2018 року