Справа № 826/1123/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 січня 2018 року м. Київ № 826/1123/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Прокуратури міста Києва
про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та стягнення матеріальної шкоди, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Прокуратури міста Києва, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідних посадових/службових осіб Прокуратури м. Києва в частині утримання та не повернення власнику ОСОБА_1 «наручні золоті годинники у кількості - 11 (одинадцяти) шт., які мають ексклюзивний часовий механізм та виготовлені провідними світовими компаніями лімітованим тиражем з індивідуальним дизайном»;

- зобов'язати відповідних посадових/службових осіб Прокуратури м. Києва повернути ОСОБА_1, як власнику, «наручні золоті годинники у кількості - 11 (одинадцяти) шт., які мають ексклюзивний часовий механізм та виготовлені провідними світовими компаніями лімітованим тиражем з індивідуальним дизайном»;

- зобов'язати керівника Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4, прокурора Прокуратури м. Києва ОСОБА_2 та прокурора відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 припинити вимагати хабар з ОСОБА_1 за повернення «наручні золоті годинники у кількості - 11 (одинадцяти) шт., які мають ексклюзивний часовий механізм та виготовлені провідними світовими компаніями лімітованим тиражем з індивідуальним дизайном»;

- стягнути з Прокуратури м. Києва на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів визначені у ст. 160 і 161 нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, у силу п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві зазначаються, зокрема, зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Дослідивши та проаналізувавши текст позовної заяви суд встановив, що позивачем не надано доказів в обґрунтування та розрахунку розміру матеріальної шкоди завданої йому посадовими/службовими особами Прокуратури міста Києва.

Нормами п. 2 та 4 ч. 5 ст. 160 КАС України встановлено, що у позовній заяві зазначаються, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти, а також зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що в якості відповідача зазначено лише Прокуратуру міста Києва, проте у прохальній частині позовної заяви позовні вимоги заявлено до відповідних посадових/службових осіб Прокуратури міста Києва без персоніфікації останніх (пункти перший та другий прохальної частини позову), а також до керівника Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4, прокурора Прокуратури м. Києва ОСОБА_2 та прокурора відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 (пункт третій прохальної частини позову).

Відтак, на виконання вимог даної ухвали суду позивачу слід надати уточнену позовну заяву із зазначенням у ній в якості відповідачів, у тому числі у прохальній частині, або відповідний орган державної влади, або посадову особу останнього з його персоніфікацією.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що в силу положень ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Приписами п.п. 5, 6 та 9 ч. 5 ст. 160 КАС України передбачено, що у позовній заяві зазначаються, зокрема: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а також у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

При цьому, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 4 ст. 161 КАС України).

У контексті наведеного слід зазначити, що відповідно до підходу, висловленому Вищим адміністративним судом України, як судом першої інстанції, відносно дотримання вимог до позовної заяви, зокрема, в ухвалі від 02.01.2015 у справі № 800/590/14 (ЄДРСР № 42234576), під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти.

При цьому, підставою позову є обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача. Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. Позовні вимоги відповідають предмету позову.

Між тим, недоліком позову є: ненадання до позовної заяви доказів, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги; не зазначення конкретних порушень прав позивача як суб'єкта правовідносин, у яких виник спір; відсутність обставин, якими обґрунтовує позові вимоги, відсутність належного обґрунтування позову.

Аналогічний підхід підтримано Верховним Судом України при перегляді ухвал Вищого адміністративного суду України, як судом першої інстанції, зокрема, в ухвалах Верховного Суду України від 17.03.2015 (ЄДРСР № 43382432), від 24.02.2015 (ЄДРСР № 43203796), від 27.01.2015 (ЄДРСР № 42591485).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вказує про те, що: « 30.07.2010 за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 102 посадовими особами МВС України разом з іншими цінностями, грошовими коштами та особистими документами у мене було відібрано «наручні золоті годинники у кількості - 11 (одинадцяти) шт. Зазначені годинники мають ексклюзивний часовий механізм та виготовлені провідними світовими компаніями лімітованим тиражем з індивідуальним дизайном».

Восени 2017 р. мені стало відомо від співробітників Генеральної прокуратури, що «наручні золоті годинники», які були відібрані у мене співробітниками МВС, відібрано без відповідної на те постанови суду, крім того, утримується без відповідної ухвали суду про арешт, при цьому, на протязі семи років жодним процесуальним рішенням слідчого або прокурора, дані «наручні золоті годинники» не були приєднані, як речовий доказ до матеріалів будь - якої кримінальної справи, також даним «наручним золотим годинникам» не надано статус тимчасово вилученого майна.».

На думку позивача, «наручні золоті годинники» не маючи жодного процесуального статусу передбаченого кримінально - процесуальним законодавством України, утримується співробітниками правоохоронних органів незаконно.

Також позивач стверджує, що він багато разів звертався до Прокуратури м. Києва з проханням повернути його «наручні золоті годинники», однак відповіді на свої звернення не отримав.

Проте, з доданих до матеріалів позовної заяви не вбачається ані факту вилучення/утримання наручних золотих годинників саме посадовими/службовими особами Прокуратури міста Києва, як і доказів звернення позивача із заявами про їхнє повернення.

Крім того, згідно з положенням ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З наявних матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем не додано документ про сплату судового збору.

Однак позивач подав клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого зазначив, що він віднесений до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи з посиланням на наявність свідоцтва № НОМЕР_1.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження у нього пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином, позивач повинен сплатити судовий збір за позовні вимоги про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

При цьому, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору встановлюється у розмірі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» передбачено, що з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1 762,00 гривні.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру (відшкодування шкоди у розмірі 100 000,00 грн.)

Водночас, у силу п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», позовна вимога про відшкодування шкоди звільняється від сплати судового збору.

Доказів того, що позивач звільнений взагалі від сплати судового збору, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, матеріали позовної заяви не містять, оскільки копія відповідного посвідчення не додана до матеріалів позовної заяви.

З урахуванням викладеного, позивачу слід надати суду докази сплати судового збору за дві позовні вимоги немайнового характеру, який у даному разі становить 1409,60 грн., або надати докази на підтвердження звільнення позивача від його сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вищевказаним вимогам положень ст.ст. 160 та 161 КАС України і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки у п'ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали шляхом подання до суду із супровідним листом: уточненої позовної заяви із зазначенням у ній в якості відповідача, у тому числі у прохальній частині, або відповідний орган державної влади, або посадову особу останнього з його персоніфікацією; примірників уточненої позовної заяви з усіма доданими до неї, а також до первинної позовної заяви копіями документів у кількості відповідно до кількості відповідачів; доказів на підтвердження вилучення/утримання наручних золотих годинників саме посадовими/службовими особами Прокуратури м. Києва, а також доказів звернення позивача із заявами про їхнє повернення до Прокуратури м. Києва; належним чином оформленого документу на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або доказів звільнення позивача від його сплати; доказів в обґрунтування та розрахунку розміру матеріальної шкоди завданої позивачу посадовими/службовими особами Прокуратури міста Києва.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва -

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Встановити позивачу п'ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та оскарженню окремо від рішення суду в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Т.О. Скочок