Справа № 345/2097/17
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Кардаш О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/8384/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 липня 2017 року у справі № 345/2097/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20.06.2017р. позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок та виплатити пенсію з 19.12.2016 р. та врахувати суми заробітку відповідно до довідки № 10-754 від 20.09.2004 р. без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в України.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.07.2017р. позов задоволено. Суд визнав дії Калуського об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області протиправними щодо відмови провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 19.12.2016р. відповідно до довідки № 10-754 від 20.09.2004р., яка видана ООО «Лукойл-Западная Сибирь» ТПП «Когалимнефтегаз» за період з 01.11.1992р. по 31.08.1994р. без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, суд зобов'язав пенсійний орган провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 19.12.2016р. та врахувати суми заробітку відповідно до довідки № 10-754 від 20.09.2004р., яка видана ООО «Лукойл-Западная Сибирь» ТПП «Когалимнефтегаз» за період з 01.11.1992р. по 31.08.1994р. без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.07.2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в позові.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України. Згідно ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

02.01.2004 р. пенсійний орган призначив позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при загальному стажі роботи - 39 років 7 місяців 16 днів та пільговому стажу роботи за списком № 2 - 15 років 6 місяців 16 днів.

ОСОБА_2 22.05.2017 р. звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку та виплату пенсії із врахуванням суми заробітку відповідно до довідки № 10-754 від 20.09.2004р. яка видана ООО «Лукойл-Западная Сибирь» ТПП «Когалимнефтегаз» за період з 01.10.1992 р. по 31.08.1994 р. без обмеження заробітку коефіцієнтом 5,6.

Пенсійний орган листом № 170/Д-15 від 02.06.2017 р. позивачу повідомив, що для розрахунку розміру пенсії враховано заробітну плату з 01.10.1992 р. по 30.09.1997 р. згідно довідки № 10-754 від 20.09.2004 р., яка видана ООО «Лукойл-Западная Сибирь» ТПП «Когалимнефтегаз». При цьому, відмова мотивована тим що вимоги позивача щодо проведення йому перерахунку розміру пенсії без обмеження заробітку ( доходу ) у 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати ( доходу) з якої сплачувались внески на державне соціальне страхування або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за спірний період суперечать законодавству України.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 29.04.1984 р. по 30.06.1995 р. позивач працював в районі Крайньої Півночі, що підтверджується записами у трудовій книжці : робота в м.Когалим, у будівельно-монтажному управлінні «Сургутнефтестрой» СМУ-20, яке в подальшому перейменовано в АООТ «Лукойл Когалимнефтегаз» тресту «Когалимнефтегаз» та період з 01.07.1995 р. по 11.01.1999 р. робота в м.Когалим, філіал будівельно-торгової компанії «Луктур».

Проте, при розрахунку пенсії позивача пенсійний орган врахував заробітну плату за період з 01.11.1992 р. по 30.09.1995 р. згідно довідки № 10-754 від 20.09.2004 р. яка видана ООО «Лукойл-Западная Сибирь» ТПП «Когалимнефтегаз» проте, з обмеженим коефіцієнтом 5,6. В довідці зазначено, що з вказаних сум заробітної плати проводились відрахування до Пенсійного фонду Російської Федерації.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

ч.ч. 1, 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. ( Пункт 2 ст. 41 доповнено абзацом згідно із Законом № 2343-IV від 13.01.2005 р ).

Отже, аналіз наведених правових норм, свідчить про те, що обчислення пенсії має проводиться за правилами та відповідно до законодавства, що діяло раніше встановлення спірного обмеження, а обмеження 5,6 розміру середньої заробітної плати повинно застосовуватись до перерахунку за період починаючи з 13.01.2005р.

На час отримання ОСОБА_2 заробітної плати в період з 01.11.1992 р. по 31.08.1994 р. обмежень максимальної величини заробітної плати не існувало оскільки, були встановлені лише 13.07.1998 р. Постановою Кабінету Міністрів України № 1064 «Про встановлення максимальної величини, фактичних витрат суб'єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу з яких справляються збори ( внески ) до соціальних фондів».

Разом з тим, відповідно до положень п. 3 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, страхові внески сплачувались з всієї ( повної ) заробітної плати яку позивач отримував у вищевказаний вказаний період тому, дії пенсійного органу щодо нарахування пенсії із обмеження заробітку у межах суми, що не перевищує 5,6 розміру середнього заробітної плати в Україні на день отримання заробітку є протиправними за період з 01.11.1992 р. по 31.08.1994р.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 липня 2017 року у справі № 345/2097/17 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів після набрання постановою законної сили.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя М.В. Костів

Суддя Р.М. Шавель

Постанова складена у повному обсязі 22.01.2018 року.