Справа № 821/1783/17
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/1783/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитрієвої О.О.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю:

представника позивачів ОСОБА_1,

представника відповідача Біленко Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (далі - позивачі) звернулися до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, відповідач), в якому просять:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 2,000 га (кадастровий номер НОМЕР_6) із земель запасу Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, викладену в листі - відповіді за №10990/0-3551/6-17 від 15.09.2017;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 2,000 га (кадастровий номер НОМЕР_6) із земель запасу Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та надання її у власність для ведення особистого селянського господарства;

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 2,000 га (кадастровий номер НОМЕР_7) із земель запасу Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, викладену в листі - відповіді за №10990/0-3551/6-17 від 15.09.2017;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 2,000 га (кадастровий номер НОМЕР_7) із земель запасу Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та надання її у власність для ведення особистого селянського господарства;

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_5 у власність земельної ділянки площею 2,000 га (кадастровий номер НОМЕР_8) із земель запасу Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, викладену в листі - відповіді за №10990/0-3551/6-17 від 15.09.2017;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо ОСОБА_5 у власність земельної ділянки площею 2,000 га (кадастровий номер НОМЕР_8) із земель запасу Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та надання її у власність для ведення особистого селянського господарства;

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_6 у власність земельної ділянки площею 2,000 га (кадастровий номер НОМЕР_9) із земель запасу Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, викладену в листі - відповіді за №10990/0-3551/6-17 від 15.09.2017;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо ОСОБА_6 у власність земельної ділянки площею 2,000 га (кадастровий номер НОМЕР_9) із земель запасу Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та надання її у власність для ведення особистого селянського господарства;

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_7 у власність земельної ділянки площею 2,000 га (кадастровий номер НОМЕР_10) із земель запасу Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, викладену в листі - відповіді за №10990/0-3551/6-17 від 15.09.2017;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо ОСОБА_7 у власність земельної ділянки площею 2,000 га (кадастровий номер НОМЕР_10) із земель запасу Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та надання її у власність для ведення особистого селянського господарства;

- присудити з відповідача на користь позивачів всі здійсненні останніми документально підтвердженні судові витрати, пов'язані з розглядом цієї справи за рахунок Державного бюджету України та подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.09.2017 позивачі звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення кожному із них у власність земельної ділянки площею 2,0 га (загальною площею 10,000 га), розташованої на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. За розглядом даної заяви, листом від 15.09.2017 №Г-10990/0-3551/6-17, позивачу було відмовлено у затвердженні зазначеного проекту землеустрою, мотивуючи тим, що відповідно до норм чинного законодавства та інших нормативно - правових актів України на даний час Головне управління має право затверджувати документації із землеустрою лише по дозволах наданих територіальними органами Держгеокадастру. Позивачі вважають необґрунтованою таку відмову, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, у відповіді на відзив та додаткових поясненнях до адміністративного позову. Просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Також, зазначив, що при наданні відповіді позивачу, оформленої листом від 15.09.2017 № Г-10990/0-3551/6-17, відповідач керувався Законом України від 02.06.2015 року № 497-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою» (далі Закон 497-VIII), з урахуванням зміни повноважень, органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної форми власності з 01.01.2013 року, відповідно до вимог Закону України 06.09.2012 року № 5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», визначено термін дії дозволів, наданих органами державної влади та місцевого самоврядування до набрання чинності закону Закон 497-VIII. У зв'язку із визначеними повноваженнями Головного управління стосовно затвердження виключно документації із землеустрою, на яку дозвіл надано територіальними органами Держгеокадастру а також за спливом дворічного терміну на погодження і затвердження розробленого проекту землеустрою. Вважає оскаржувану відмову обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства. Просив суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю та необґрунтованістю.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

07.09.2017 кожен із позивачів звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га (загальною площею 10,000 га), розташованої на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. За розглядом даних заяв, листом від 15.09.2017 № Г-10990/0-3551/6-17, позивачам було відмовлено у затвердженні зазначеного проекту землеустрою.

Не погоджуючись з оскаржуваною відмовою відповідача, позивачі звернулися до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2012 позивачі звернулися до Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області із заявами про відведення їм земельних ділянок сільськогосподарського призначення у приватну власність шляхом безоплатної приватизації земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 10,000 га (по 2,0 га кожна земельна ділянка) із земель запасу, що розташовані в адміністративних границях Бехтерської сільської ради за межами населених пунктів.

Розпорядженням голови Голопристанської районної державної адміністрації №920 від 02.11.2010 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам на території Бехтерської сільської ради» надано дозвіл позивачам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистих селянських господарств території Бехтерської сільської ради.

28.05.2014 року, позивачі звернулися до приватного підприємства «Аркада-Югстрой» із заявою про розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність загальною площею 10,000 га (по 2,0 га кожному) і затвердили завдання на виконання робіт.

22.07.2014 року відділ Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області своїм висновком № 598/01-16 погодив проект землеустрою.

06.08.2014 року відділ Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області присвоїв земельним ділянкам позивачів кадастрові номери, а саме: ОСОБА_8 НОМЕР_6; ОСОБА_4 НОМЕР_7; ОСОБА_5 НОМЕР_8; ОСОБА_6 НОМЕР_9; ОСОБА_7 НОМЕР_10. Вказані земельні ділянки були зареєстровані у Державному земельному кадастрі (копії витягів з ДЗК від 06.08.2014 року № 014, 014, 014, 014, 014 відповідно).

07.09.2017 позивачі звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок загальною площею 10,000 га, розташованої на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

За результатами розгляду даної заяви, листом від 15.09.2017 №Г-10990/0-3551/6-17, позивачам було відмовлено у затвердженні зазначеного проекту землеустрою, мотивуючи тим, що відповідно до норм чинного законодавства та інших нормативно - правових актів України на даний час Головне управління має право затверджувати документації із землеустрою лише по дозволах наданих територіальними органами Держгеокадастру.

Також, в судовому засіданні представник відповідача зазначив, що враховуючи той факт, що Головне управління не надавало заявникам дозвіл на розроблення документації із землеустрою, відсутні правові підстави для затвердження документації та передачі земельної ділянки у власність.

Суд не погоджується з даною позицією представника відповідача, виходячи з наступного.

Закон України "Про землеустрій" визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про землеустрій" встановлено, що суб'єктами землеустрою є: органи державної влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування; юридичні та фізичні особи, які здійснюють землеустрій; землевласники та землекористувачі.

Статтею 5 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що об'єктами землеустрою є: територія України; території адміністративно - територіальних одиниць або їх частин; території землеволодінь та землекористувань чи окремі земельні ділянки.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про землеустрій" регулювання у сфері землеустрою здійснюють Верховна Рада України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, а також центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у межах повноважень, встановлених законом.

Приписами статті 80 Земельного кодексу України визначено, що суб'єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно зі ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі- продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення з заявою про надання згоди на розробку проекту землеустрою) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Частиною 7 статті 118 ЗК України (в редакції, чинній на момент звернення з заявою про надання згоди на розробку проекту землеустрою) районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія).

На момент звернення із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність до Земельного кодексу України на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" були внесені зміни.

Відповідно до внесених змін до Земельного кодексу України частина 1 статті 118 Земельного кодексу України викладена у наступній редакції, а саме: громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною 3 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: ведення водного господарства; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; індивідуального дачного будівництва.

Приписами частини 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Тобто, питання передання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на даний час вирішує центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Відповідач у своїх запереченнях посилається на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою" від 02 червня 2015 року №497-VIII, та зазначає, що Закон набрав чинності 27 червня 2015 року, та є спеціальним у спірних правовідносинах, тому що він встановлює виняток із загально встановленого порядку затвердження проектів землеустрою, визначеного Земельним кодексом України.

Проте, суд зазначає, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" №5245-VIII від 06.09.2012, 01 січня 2013 року повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності покладено на центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, тобто до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Крім того, вищезазначеним Законом були внесені зміни до Земельного кодексу України, який є основним при регулюванні земельних правовідносин.

Тобто фактично на даний час в чинному законодавстві виникла юридична колізія.

Таким чином, при вирішенні питання, який саме орган повинен розглядати заяву позивача про затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність необхідно керуватися актом вищої юридичної сили, тобто Земельним кодексом України.

Також згідно ч. 6 ст. 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Тобто, матеріали погодження проекту землеустрою є невід'ємною частиною проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Таким чином, процедуру набуття права у приватну власність шляхом безоплатної приватизації земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства загальною площею 10,000 га із земель запасу Бехтерської сільської ради за межами населених пунктів до моменту затвердження проекту землеустрою (оскільки ГУ Держгеокадастру у Херсонській області надано відмову) дотримано в повному обсязі.

Аналіз наведених вище норм закону дає підстави для висновку, що погодження проекту землеустрою є виключною компетенцією територіального органу центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, тобто, Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє вимогу позивача про визнання протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 10,000 га, розташованої на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства, що викладена в листі № Г-10990/0-3551/6-17 від 15.09.2017.

Згідно ч. 2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 р. у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Конвенційний принцип "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Як передбачає ч. 2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Крім того, відповідно до практики Верховного Суду України отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про подальшу передачу такої земельної ділянки особі. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 19 січня 2016 року № 21-3690а15, від 13 грудня 2016 року № 21-2573а16 та інших.

Отже, оскільки відмова Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не ґрунтується на нормах закону, вона вважається протиправною, що є належною підставою для задоволення позовної вимоги.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельних ділянок, загальною площею 10,000 га, що розташована на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства, суд зазначає наступне.

Суд не може перебирати на себе повноваження та функції уповноваженого органу, втручаючись при цьому у внутрішньо - організаційну специфіку роботи.

Отже, суд не вправі зобов'язувати відповідача до вчинення тих дій, які згідно із вищезазначеним земельним законодавством України можуть здійснюватися лише за його розсудом.

Аналогічну правову позицію виклав Вищий адміністративний суд у своєму рішенні по справі № 820/4897/16.

Однак, відповідно до ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене та з огляду на протиправність рішення відповідача про відмову в затвердженні позивачам проекту землеустрою, суд приходить до висновку, що в спірних правовідносинах належним способом захисту порушеного права позивачів буде зобов'язання відповідача повторно розглянути заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 07.09.2017 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельних ділянок загальною площею 10,000 га, розташованої на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, для ведення селянського господарства з урахуванням висновків суду.

Дана правова позиція суду узгоджується з висновками викладеними в постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 у справі №821/939/17.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтями 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими втратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Частиною 4 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витратна правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що представник позивачів надав до суду всі необхідні документи на підтвердження визначення розміру витрат на правничу допомогу, які свідчать про співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє вимогу позивачів про стягнення з відповідача витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За змістом ч.3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд присуджує з відповідача на користь кожного з позивачів суму витрат по сплаті судового збору у розмірі 640 грн..

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 12, 14, 77, 90, 143, 94, 241-247, 250, 254, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 (75650, АДРЕСА_2, рнокпп НОМЕР_1), ОСОБА_4 (75650, Херсонська область, Голопристанський район, село Бехтери, рнокпп НОМЕР_2), ОСОБА_5 (75650, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_3), ОСОБА_6 (75650, Херсонська область, Голопристанський район, село Бехтери, рнокпп НОМЕР_4), ОСОБА_7 (81657, Львівська область, Миколаївський район, село Берездівці, рнокпп НОМЕР_5) задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вулиця Університетська, будинок 136-а, ), оформлену листом від 15.09.2017 року №Г-10990/0-3551/6-17 у затверджені проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, кожна площею 2,0000 га (кадастрові номери НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10) із земель запасу Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та наданні у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вулиця Університетська, будинок 136-а, ) повторно розглянути заяви від 07.09.2017 року про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, кожна площею 2,0000 га (кадастрові номери НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10) із земель запасу Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та надання їх у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області подати у двадцятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вулиця Університетська, будинок 136-а, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (75650, АДРЕСА_2, рнокпп НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору у сумі 1280 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень нуль копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1525 грн. (одна тисяча п'ятсот двадцять п''ять гривень нуль копійок).

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вулиця Університетська, будинок 136-а, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 (75650, Херсонська область, Голопристанський район, село Бехтери, рнокпп НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у сумі 1280 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень нуль копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1525 грн. (одна тисяча п'ятсот двадцять п''ять гривень нуль копійок).

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вулиця Університетська, будинок 136-а, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_5 (75650, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_3) витрати по сплаті судового збору у сумі 1280 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень нуль копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1525 грн. (одна тисяча п'ятсот двадцять п''ять гривень нуль копійок).

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вулиця Університетська, будинок 136-а, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_6 (75650, Херсонська область, Голопристанський район, село Бехтери, рнокпп НОМЕР_4) витрати по сплаті судового збору у сумі 1280 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень нуль копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1525 грн. (одна тисяча п'ятсот двадцять п''ять гривень нуль копійок).

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вулиця Університетська, будинок 136-а, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_7 (81657, Львівська область, Миколаївський район, село Берездівці, рнокпп НОМЕР_5) витрати по сплаті судового збору у сумі 1280 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень нуль копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1525 грн. (одна тисяча п'ятсот двадцять п''ять гривень нуль копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23 січня 2018 р.

Суддя Дмитрієва О.О.

кат. 6.2.1