Справа № 756/14224/15-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Оболонського районного суду міста Києва звернувся позивач ОСОБА_2 з позовом до Генеральної прокуратури України, в якому з урахуванням змінених та доповнених позовних вимог, просив визнати незаконними рішення, дії та бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо:

- відмови в ознайомленні всіх працівників органів прокуратури України, яким надавався для ознайомлення наказ колишнього Генерального прокурора України ОСОБА_3 від 04.12.2014 № 9-дц про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани, з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015, якою визнано протиправним та скасовано п. 1 наказу Генерального прокурора України № 9-дц від 04.12.2014 в частині притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності з метою відновлення ділової репутації серед працівників прокуратури;

- відмови в проведенні перерахунку всіх виплат за період проходження служби в органах прокуратури з грудня 2014 року по 31.03.2015 та при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію, розмір яких зменшився внаслідок невиплати ОСОБА_2 премії в грудні 2014 року через незаконне притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, внаслідок чого йому не нараховано премію за грудень 2014 року, яка повинна бути врахована при всіх подальших розрахунках, у яких застосувався показник середньої заробітної плати, порушення вимог Постанов Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», Наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 02.10.1996 № 77 при нарахуванні матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку в березні 2015 року та виплаті ОСОБА_2 грошових коштів, які отримано позивачем у меншому розмірі у зв'язку із вказаними незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю Генеральної прокуратури України (матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у січні 2105 року, матеріальна допомога на оздоровлення у березні 2015 року, грошові кошти на щорічну оплачувану відпустку у березні 2015 року, грошові кошти за невикористані відпустки, розрахунки при звільненні на пенсію та інші виплати);

- відмови в проведенні розрахунку та виплаті ОСОБА_2 грошової допомоги у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури, згідно з вимогами ч. 15 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року в редакції Законів України № 2171-III від 21.12.2000, № 2663-ІІІ від 12.07.2001, № 2922-111 від 10.01.2002, № 2981-III від 17.01.2002, № 743-IV від 15.05.2003, № 762-IV від 15.05.2003, № 1130-IV від 11.07.2003, № 2105-IV від 21.10.2004, № 2267-IV від 17.12.2004, № 2377-IV від 20.01.2005, № 3108-IV від 17.11.2005, № 3314-ІV від 11.01.2006, № 489-V від 19.12.2006, № 1014-V від 11.05.2007, № 502-VI (502-17) від 04.09.2008, № 2389-VI (2389-17) від 01.07.2010, № 2453-VI (2453-17) від 07.07.2010 № 2592-VI (2592-17) від 07.10.2010, № 2756-VI (2756-17) від 02.12.2010, № 2889-VI (2889-17) від 23.12.2010, яка діяла на момент призначення пенсії на підставі цього Закону, ч. 16 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, в останній редакції, яка діяла до 01.04.2014, відповідно до рапорту Позивача від 18.03.2015 року.

2. Зобов'язати Генеральну прокуратуру України у зв'язку із незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю:

- ознайомити всіх працівників органів прокуратури України, яким надавався для ознайомлення наказ колишнього Генерального прокурора України ОСОБА_3 від 04.12.2014 № 9-дц про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани, з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 року, якою визнано протиправним та скасовано п. 1 наказу Генерального прокурора України № 9-дц від 04.12.2014 року в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

- Провести перерахунок всіх виплат за період проходження ОСОБА_2 служби в органах прокуратури з грудня 2014 року по 31.03.2015 та при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію, розмір яких зменшився у зв'язку з невиплатою у грудні 2014 року премії внаслідок незаконного про притягнення до дисциплінарної відповідальності, порушення вимог Постанов Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», Наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 02.10.1996 № 77 при наданні матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у чергову оплачувану відпустку в березні 2015 року:

- розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, яка виплачувалась працівникам Генеральної прокуратури України в січні 2015 року з урахуванням нарахованої Позивачу у вересні 2015 року премії за грудень 2014 року, яка не була йому нарахована та виплачена через незаконні дії Генеральної прокуратури України - незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності;

- розміру всіх виплат за період проходження ОСОБА_2 служби в органах прокуратури України з грудня 2014 по 31.03.2015, у тому числі виплат на щорічну оплачувану відпустку у березні 2015 року, розмір яких зменшено внаслідок невиплати премії у грудні 2014 року через незаконні дії Генеральної прокуратури України - незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, з урахуванням нарахованої у вересні 2015 року премії за грудень 2014 року і всіх інших виплат, у яких вона повинна була враховуватись з її врахуванням;

- розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, нарахованої позивачу при виході у чергову оплачувану відпустку в березні 2015 року відповідно до вимог пп. «з» п. 2 Наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 02.10.1996 № 77 з урахуванням виплачених премій за січень-лютий 2015 року;

- розміру всіх інших виплат за період проходження ОСОБА_2 служби в органах прокуратури України з грудня 2014 по 31.03.2015, розмір яких зменшено внаслідок невиплати премії у грудні 2014 року через незаконні дії Генеральної прокуратури України - незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, порушення вимог пп. «з» п. 2 Наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 02.10.1996 № 77;

- розміру компенсації за невикористані основні та додаткові відпустки та інших виплат, що нараховано ОСОБА_2 при звільненні на пенсію в березні 2015 року з урахуванням всіх виплат за період проходження служби в органах прокуратури України з грудня 2014 року по 31.03.2015 року в повному розмірі, суми, яких було зменшено, внаслідок незаконних дій Генеральної прокуратури України - незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності, що потягнуло за собою не нарахування та невиплату премії за грудень 2014 року, порушення вимог пп. «з» п. 2 Наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 02.10.1996 № 77 та виплатити ОСОБА_2 грошові кошти, недоотримані у зв'язку з цим під час проходження служби в органах прокуратури України з грудня 2014 року по 31.03.2015 та при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію.

3) Зобов'язати Генеральну прокуратуру України у зв'язку із незаконними її рішеннями, діями та бездіяльністю врахувати для обчислення розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії в порядку ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року та відобразити при видачі довідки про заробіток для проведення перерахунку пенсії:

- виплачену у вересні 2015 року премію за грудень 2014 року - до заробітку за грудень 2014 року;

- повний розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань після перерахунку з урахуванням премії за рік - до заробітку за січень 2015 року;

- повний розмір матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку у березні 2015 року після перерахунку згідно з вимогами пп. «з» п. 2 Наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 02.10.1996 № 77 з урахуванням премій за січень-лютий 2015 року - до заробітку за березень 2015 року;

- повний розмір виплат на чергову оплачувану відпустку у березні 2015 року після перерахунку з урахуванням нарахованої у вересні 2015 року премії за грудень 2014 року і всіх інших виплат, у яких вона повинна була враховуватись з її врахуванням, - до заробітку за березень 2015 року;

- повний розмір всіх інших виплат за період проходження ОСОБА_2 служби в органах прокуратури України з грудня 2014 року по 31.03.2015, розмір яких зменшився внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності та порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 № 268, Наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 02.10.1996 № 77 після перерахунку - до заробітку за відповідний період роботи;

- повний розмір виплат за невикористані відпустки та інших виплат при звільнені у зв'язку з виходом на пенсію після перерахунку з урахуванням всіх виплат за період проходження позивачем служби в органах прокуратури України з грудня 2014 року по 31.03.2015 в повному розмірі, суми, яких було зменшено, внаслідок незаконних дій Генеральної прокуратури України - незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності, що потягнуло за собою не нарахування та невиплату премії за грудень 2014 року, порушення вимог пп. «з» п. 2 Наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 02.10.1996 № 77, - до заробітку за березень 2015 року.

4) Провести розрахунок та виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури, згідно з вимогами ч. 15 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року в редакції Законів України № 2171- III від 21.12.2000, № 2663-ІІІ від 12.07.2001, № 2922-ІІІ від 10.01.2002, № 2981-III від 17.01.2002, № 743-IV від 15.05.2003, № 762-IV від 15.05.2003, № 1130-IV від 11.07.2003, № 2105-IV від 21.10.2004, № 2267-IV від 17.12.2004, № 2377-IV від 20.01.2005, № 3108-IV від 17.11.2005, № 3314-IV від 11.01.2006, № 489-V від 19.12.2006, № 1014-V від 11.05.2007, № 502-VI (502-17) від 04.09.2008, № 2389-VI (2389-17) від 01.07.2010, № 2453-VI (2453-17) від 07.07.2010 № 2592-VI (2592-17) від 07.10.2010, № 2756-VI (2756-17) від 02.12.2010, № 2889-VI (2889-17) від 23.12.2010, яка діяла на момент призначення пенсії на підставі цього Закону, ч. 16 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, в останній редакції, яка діяла до 01.04.2014, відповідно до рапорту позивача від 18.03.2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 вересня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив вказане судове рішення скасувати та винести нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Скаржник наголошує, що з огляду на те, що у вересні 2015 року йому виплачена премія за грудень 2014 року на підставі наказу заступника Генерального прокурора України - начальника Головного управління кадрів та забезпечення діяльності органів прокуратури від 26.12.2014 № 2980-ц, Генеральна прокуратура України зобов'язана була провести перерахунок і всіх інших виплат за весь період проходження служби в органах прокуратури України за період з грудня 2014 року по 31.03.2015, оскільки виплачена премія за грудень 2014 року за таких обставин відноситься до заробітку саме за грудень 2014 року, а як наслідок повинна бути врахована при всіх розрахунках, у яких застосовувався показник середньої заробітної плати за період з грудня 2014 року по 31.03.2015.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги, відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, з мотивів якої вбачається, що Пунктом 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, визначено, що премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Тому суд дійшов правильного висновку про те, що, оскільки зазначену премію нараховано та виплачено позивачу у вересні 2015 року (відомість на виплату грошей № 76 за другу половину вересня 2015 року), вона не включається в заробіток грудня 2014 року для обчислення виплат, які проводилися, виходячи із середньої заробітної плати, здійснених у січні - березні 2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до п. 1 наказу Генеральної прокуратури України № 9-дц від 04 грудня 2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», за підписом Генерального прокурора України ОСОБА_3, за неналежне виконання службових обов'язків і грубі порушення вимог кримінального процесуального законодавства України та наказів Генерального прокурора України при вирішенні питання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000134 на підставі ст. 48 Закону України «Про прокуратуру», ч. 1 ст. 8, п. 1 ст. 9 Дисциплінарного статуту прокуратури України старшому прокурору другого наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України старшому раднику юстиції ОСОБА_2 оголошено догану.

Як зазначає позивач, з Наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності після його винесення, відповідно до ст.. 13 Дисциплінарного статуту прокуратури України, ознайомлено всіх працівників центрального апарату Генеральної прокуратури України, що завдало шкоди честі, гідності та підірвало ділову репутацію позивача серед працівників прокуратури України.

Крім того, позивач вказує й на те, що йому не було нараховано та виплачено премію за грудень 2014 року через незаконне накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, у зв'язку з чим йому та його сім'ї було заподіяно майнову шкоду.

Невиплата премії позивачу у грудні 2014 року, внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності, на думку позивача, потягнула за собою зменшення розміру середньомісячної заробітної плати, яка застосовувалась при розрахунку подальших виплат під час проходження ним служби в органах прокуратури з грудня 2014 року по 31.03.2015 року та при звільненні на пенсію за вислугою років, та як наслідок розмір всіх цих виплат значно зменшився.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 року визнано протиправним та скасовано п. 1 наказу Генерального прокурора України №9-дц від 04.12.2014 року в частині притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

02.09.2015 року позивач звернувся до Генеральної прокуратури України з вимогою приєднати до його особової справи копію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 року, ознайомити з її змістом всіх працівників прокуратури. Яких було ознайомлено з наказом від 04.12.2014 року № 9-дц про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності; провести розрахунок та виплатити йому премію за грудень 2014 року, провести перерахунок всіх виплат за період проходження позивачем служби в органах прокуратури з грудня 2014 року по 31.03.2015 року та виплатити грошові кошти, які отримано у меншому розмірі у зв'язку із невиплатою премії за грудень 2014 року та зменшених у зв'язку з цим подальших виплат (матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у січні 2105 року, матеріальна допомога на оздоровлення у березні 2015 року, грошові кошти за невикористані відпустки, розрахунки при звільненні та інші виплати).

07 жовтня 2015 року, Відповідачем було надано відповідь, що копію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 року долучено до матеріалів особової справи ОСОБА_2; Наказом Генерального прокурора України від 23.09.2015 року №09-дц скасовано п. 2 наказу заступника Генерального прокурора України - начальника Головного управління кадрів та забезпечення діяльності органів прокуратури від 26.12.2014 року № 2980ц у частині невиплати премії за грудень 2014 року.

30.09.2015 року у касі Генеральної прокуратури України позивачу було виплачено премію за грудень 2014 року, у зв'язку з чим, як зазначає позивач, його вимоги відповідачем виконані частково, а саме працівників органів прокуратури України, яким надавався Наказ №9-дц від 04.12.2014 року для ознайомлення, не ознайомлено з постановою суду від 02.07.2015 року з метою захисту його честі, гідності та поновлення його ділової репутації.

Крім того, позивач вказує, що йому відмовлено у проведенні перерахунку всіх виплат за період проходження ним служби у органах прокуратури з грудня 2014 року по 31.03.2015 року та при звільненні на пенсію за вислугою років та виплаті грошових коштів, які ним отримані у меншому розмірі у зв'язку з невиплатою премії за грудень 2014 року та зменшенням подальших виплат.

На думку позивача, невиплата йому премії у грудні 2014 року знизила розмір його середньомісячної заробітної плати, як при обчисленні її за два місяці, так і при обчисленні за 12 місяців роботи.

Зокрема, у січні 2015 року усім працівникам центрального апарату Генеральної прокуратури України виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань, тобто, як зазначає позивач, при нарахуванні йому матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань у січні 2015 року, до уваги приймався розмір середньої заробітної плати, виходячи з виплат за останні два місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата, тобто за листопад - грудень 2014 року.

Крім того, позивач у своєму позові вказує, що у березні 2015 року він перебував у щорічній оплачуваній відпустці. Розрахунок грошових виплат на відпустку, на думку позивача, повинен був провадитись, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю настання відпустки, тобто відповідачем при нарахуванні та виплаті цієї суми не було враховано премію за грудень 2014 року.

Також, у позові зазначено, що під час проходження служби в органах прокуратури на час звільнення у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років, позивачем не було використано більше 200 днів щорічних основних та додаткових оплачуваних відпусток, позивач вважає, що у зв'язку з невиплатою у грудні 2014 року, розмір його заробітку для нарахування грошових виплат компенсації за невикористані відпустки зменшився, оскільки премія не була врахована, а також оскільки враховувалися інші виплати за період з грудень 2014 року по лютий 2015 року, розмір яких зменшився у зв'язку з невиплатою позивачу премії у грудні 2014 року.

Крім того, при виході у щорічну оплачувану відпустку у березні 2015 року, матеріальна допомога на оздоровлення позивачу, як він вказує у позові, нарахована не у розмірі середньомісячного заробітку, а у розмірі суми посадового окладу, надбавки за класний чин, надбавки за вислугу років та надбавки за ОВЗ, тобто до розрахунку середньомісячного заробітку не включено премії за січень - лютий 2015 року. чим зменшено розмір матеріальної допомоги на суму премії за січень - лютий 2015 року поділену на число відпрацьованих робочих днів за період січня - лютого 2015 року та помножену на 2 кількість робочих днів у січні - лютому 2015 року, чим завдано позивачу матеріальної шкоди.

Також, позивач вказує й на той факт, що у зв'язку з невиплатою у грудні 2014 року премії зменшився розмір всіх виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 1991 року.

З 29.06.2011 року позивачу призначено пенсію за вислугою років на підставі ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 1991 року, тобто з моменту призначення йому пенсії, як вказує позивач, він отримав право на отримання у разі виходу на пенсію за вислугою років грошової допомоги у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури, одержати яку він міг лише за умов припинення роботи у зв'язку з виходом на пенсію.

Вважає невиплату йому грошової допомоги в розмірі місячного заробітку, з якого обчислено пенсію за кожний повний рік роботи в органах прокуратури відповідно до ч. 15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 1991 року в редакції Законів України, яка діяла на момент призначення пенсії на підставі цього Закону, ч. 136 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року в редакції, яка діяла до 01.04.2014 року є незаконною.

Враховуючи вище викладені обставини, які на думку позивача порушують його законні права та інтереси, ОСОБА_2 звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Пунктом 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати передбачено, що премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Таким чином, у зв'язку з тим, що премію за грудень 2014 року нараховано та виплачено ОСОБА_2 у вересні 2015 року, вона не може бути включена у заробіток грудня 2014 року для обчислення виплат, які проводилися, виходячи із середньої заробітної плати, здійснених у січні - березні 2015 року.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 року в справі №826/3392/15 скасовано п. 1 наказу Генеральної прокуратури України № 9-дц від 04 грудня 2014 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

Таким чином, п. 1 наказу Генеральної прокуратури України № 9-дц від 04 грудня 2014 року скасований з моменту його прийняття.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, скасовуючи п. 2 наказу заступника Генерального прокурора України - начальника Головного управління кадрів та забезпечення діяльності органів прокуратури від 26.12.2014 року № 2980ц у частині невиплати премії за грудень 2014 року, був зобов'язаний провести перерахунок заробітної плати позивача за грудень 2014 року із включенням у даний період премії.

У зв'язку із невиконанням належним чином своїх обов'язків, у позивача змінився розмір середньої заробітної плати, та, як наслідок, змінились всі складники, які залежать від розміру середньої заробітної плати.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що невиплата премії за грудень 2014 року, внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності, потягнула за собою зменшення розміру середньомісячної заробітної плати, яка застосовувалась при розрахунку подальших виплат під час проходження служби в органах прокуратури з грудня 2014 року по 31.03.2015 та при звільненні на пенсію за вислугою років, а як наслідок розмір всіх цих виплат значно зменшився.

Так, п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок), встановлено, що цей Порядок застосовується у випадках надання працівникам щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати їм компенсації за невикористані відпустки (підпункт «а»); інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати (підпункт «л»).

При обчисленні середньої заробітної плати, згідно з вимогами п. 3 Порядку, включаються: основна заробітна плата, доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

При обчисленні середньої заробітної плати для оплати за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається середній заробіток (за час попередньої щорічної відпустки, виконання державних і громадських обов'язків, службового відрядження тощо), та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Таким чином, премія є невід'ємною складовою заробітної плати, яка включається до розрахунку середньої заробітної плати в усіх випадках.

Згідно з вимогами абзацу 1 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Відповідно до абзацу 3 п. 2 Порядку в усіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, невиплата премії у грудні 2014 року внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності знизила розмір середньомісячної заробітної плати.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підпунктом 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» надано право керівникам органів, у тому числі органів прокуратури, у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, у січні 2015 року усім працівникам центрального апарату Генеральної прокуратури України виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань.

Однак, при нарахуванні позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, до уваги приймався розмір середньої заробітної плати, виходячи з виплат за останні два місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата, тобто за листопад - грудень 2014 року.

Таким чином, розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності, було виплачено в неналежному розмірі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги, в частині зобов'язання відповідача в проведенні перерахунку розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, яка виплачувалась працівникам Генеральної прокуратури України в січні 2015 року з урахуванням нарахованої Позивачу у вересні 2015 року премії за грудень 2014 року, яка не була йому нарахована та виплачена через незаконні дії Генеральної прокуратури України підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2015 року позивач перебував у щорічній оплачуваній відпустці. Розрахунок грошових виплат на відпустку згідно з вимогами абзацу 1 п. 2, п. 7 Порядку повинен був провадитися виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством).

Водночас у зв'язку із незаконним притягненням до дисциплінарної відповідальності у грудні 2014 року, позивачу, відповідно до п. 4 Положення про преміювання працівників органів прокуратури, не нараховувалась та не виплачувалась премія за цей місяць, та, як наслідок, розмір середнього заробітку для нарахування грошових виплат на відпустку значно зменшився, оскільки при визначенні розміру середньої заробітної плати для цього не враховувалась премія за грудень 2014 року, а також не враховувались інші виплати за період проходження служби в органах прокуратури з грудня 2014 року по лютий 2015 року, розмір яких зменшився у зв'язку з невиплатою премії за грудень 2014 року, що потягло за собою зменшення розміру виплат на щорічну оплачувану відпустку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги, в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок розміру виплат на щорічну оплачувану відпустку у березні 2015 року, розмір якої зменшено внаслідок невиплати премії у грудні 2014 року, з урахуванням нарахованої у вересні 2015 року премії за грудень 2014 року підлягає також задоволенню.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що під час проходження служби в органах прокуратури на час звільнення у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років, позивачем не було використано 217 днів щорічних основних та додаткових оплачуваних відпусток.

Частиною 1 ст. 83 КЗП України встановлено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки

Згідно з вимогами абзацу 1 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю виплати компенсації за невикористані відпустки.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що нарахування компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців на відповідну кількість календарних днів року (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.

Виходячи з цих положень, до розрахунку суми виплат, повинен враховуватись період роботи за останні 12 місяців до моменту звільнення, до якого повинні враховуватись усі виплати, які включаються у розрахунок, у тому числі щомісячна премія за кожен з 12 місяців.

Однак, у зв'язку із незаконним притягненням до дисциплінарної відповідальності у грудні 2014 року, позивачу, відповідно до п. 4 Положення про преміювання працівників органів прокуратури, не нараховувалась та не виплачувалась премія за цей місяць, а як наслідок розмір середнього заробітку для нарахування грошових виплат компенсації за невикористані відпустки зменшився, оскільки при визначенні розміру середньої заробітної плати для цього не враховувалась премія за грудень 2014 року, а також враховувались інші виплати за період проходження служби в органах прокуратури з грудня 2014 року по лютий 2015 року, розмір яких зменшився у зв'язку із невиплатою премії за грудень 2014 року, що потягло за собою зменшення розміру виплат компенсації за невикористані відпустки.

Таким чином, внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності, через що не було нараховано та не виплачено премію в грудні 2014 року, суттєво зменшився розмір середнього заробітку при розрахунку як за 2 так і за 12 місяців, що у свою чергу вплинуло на розрахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у січні 2015 року, виплат на чергову відпустку в березні 2015 року, виплат компенсації за невикористані основні та додаткові відпустки при звільненні на пенсію за вислугою років, а також усіх інших виплат, в яких застосовувався показник середнього заробітку, саме з причин незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності.

З урахуванням всього вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з метою відновлення прав на отримання належної заробітної плати виникає необхідність у перерахунку усіх інших виплат за період проходження позивачем служби в органах прокуратури України з грудня 2014 по 31.03.2015, розмір яких зменшено внаслідок невиплати премії у грудні 2014 року через незаконні дії Генеральної прокуратури України, зокрема незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів не бере до уваги посилання представника відповідача на Пункт 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, відповідно до якого, премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату, а оскільки премію позивачу нараховано та виплачено у вересні 2015 року, вона не може включатись в заробіток грудня 2014 року для обчислення виплат, які проводилися, виходячи із середньої заробітної плати, здійснених у січні - березні 2015 року, з огляду на наступне.

Як вже було зазначено вище, 30.09.2015 року у касі Генеральної прокуратури України позивачу було виплачено премію за грудень 2014 року. Вказана виплата була проведена на підставі наказу заступника Генерального прокурора України - начальника Головного управління кадрів та забезпечення діяльності органів прокуратури від 26.12.2014 № 2980-ц.

Таким чином, Генеральна прокуратура України зобов'язана була провести перерахунок всіх виплат за весь період проходження позивачем служби в органах прокуратури України за період з грудня 2014 року по 31.03.2015, оскільки виплачена премія за грудень 2014 року за таких обставин, відноситься до заробітку саме за грудень 2014 року, та як наслідок повинна бути врахована при всіх розрахунках, у яких застосовувався показник середньої заробітної плати за період з грудня 2014 року по 31.03.2015.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що також не підлягає задоволенню і позовна вимога виплатити грошову допомогу в розмірі місячного заробітку з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури, згідно з вимогами ч. 16 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року в редакції Законів України № 2171- III від 21.12.2000, № 2663-ІІІ від 12.07.2001, № 2922-ІІІ від 10.01.2002, № 2981-III від 17.01.2002, № 743-IV від 15.05.2003, № 762-IV від 15.05.2003, № 1130-IV від 11.07.2003, № 2105-IV від 21.10.2004, № 2267-IV від 17.12.2004, № 2377-IV від 20.01.2005, № 3108-IV від 17.11.2005, № 3314-IV від 11.01.2006, № 489-V від 19.12.2006, № 1014-V від 11.05.2007, № 502-VI (502-17) від 04.09.2008, № 2389-VI (2389-17) від 01.07.2010, № 2453-VI (2453-17) від 07.07.2010 № 2592-VI (2592-17) від 07.10.2010, № 2756-VI (2756-17) від 02.12.2010, № 2889-VI (2889-17) від 23.12.2010, яка діяла на момент призначення пенсії на підставі цього Закону, мотивуючи свою позицію наступним.

Відповідно до ч. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції до 01.04.2014), прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачувалася грошова допомога у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково - навчальних закладах прокуратури.

Законом України від 27.03.2014 року № 1166-УІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до деяких законодавчих актів України, у тому числі, відповідно до абз. 3 п.п. 3 п. 3 розділу II виключено ч. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

У п. 2 розділу IV Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» визначено, що зміни, передбачені розділами II, набирають чинності з 01.04.2014.

ОСОБА_2 звільнено з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років 31.03.2015, тобто після втрати чинності ч. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка передбачала виплату грошової допомоги при виході на пенсію.

Доводи апелянта про те, що він з 29.06.2011 отримує пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону, а тому право на отримання грошової допомоги він також набув 29.06.2011, безпідставні.

ОСОБА_2 у 2011 році оформив пенсію без фактичного звільнення з органів прокуратури, тому права на отримання зазначеної допомоги у нього на той час не виникло.

Підставою виплати прокурорам і слідчим грошової допомоги було не набуття права на пенсію як такого (за наявності відповідної вислуги років), а розірвання трудового договору, тобто звільнення з посади за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років.

Правильність цього висновку підтверджується позицією Конституційного Суду України, викладеною в рішенні від 26.11.2013 № 11-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положення ч. 13 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в системному зв'язку з положеннями п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 40 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні».

Так, державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачувалась грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів (ч. 13 ст. 37 Закону України «Про державну службу»). Ця норма була подібною до норми, закріпленої у ч. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Конституційний Суд України зазначив, що грошова допомога, передбачена ч. 13 ст. 37 Закону України «Про державну службу», має разовий характер. Право на її одержання пов'язане з певним стажем роботи на посаді державного службовця та припиненням цієї роботи у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця (абз. 5 п. п. 2.2 рішення).

Таким чином, Конституційний Суд України пов'язує виникнення права на отримання грошової допомоги з припиненням роботи на посаді державного службовця, тобто з фактичним звільненням.

З огляду на викладене, грошова допомога у зв'язку з виходом на пенсію не була за своєю суттю соціальною виплатою або пільгою, а тому посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99, від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 11.10.2005 № 8-рп/2005, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, від 22.05.2008 № 10-рп/2008 безпідставне.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовної вимоги в частині виплати грошової допомоги в розмірі місячного заробітку з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури, згідно з вимогами ч. 16 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру».

Разом з тим, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, позивач не наполягав на задоволенні позовної вимоги в частині зобов'язання відповідача ознайомити всіх працівників органів прокуратури України, яким надавався для ознайомлення наказ колишнього Генерального прокурора України ОСОБА_3 від 04.12.2014 № 9-дц про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани, з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 року, якою визнано протиправним та скасовано п. 1 наказу Генерального прокурора України № 9-дц від 04.12.2014 року в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Так позиція позивача була мотивована тим, що він вже не працює в органах прокуратури, а тому вказана вимога вже не актуально.

Між тим колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що діючим законодавством не передбачено ознайомлення працівників прокуратури з судовими рішеннями, якими скасовані накази прокурора про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремого працівника, а тому вказана позовна вимога не підлягає задоволенню.

З урахуванням всього вище наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було не повно встановлено обставини справа, та, як наслідок, було прийнято не вірне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у зв'язку із чим вказане судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги до часткового задоволення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 вересня 2017 року - скасувати, та прийняти нову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо відмови в проведенні перерахунку всіх виплат за період проходження служби в органах прокуратури з грудня 2014 року по 31.03.2015 та при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію, розмір яких зменшився внаслідок невиплати ОСОБА_2 премії в грудні 2014 року через незаконне притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності;

Зобов'язати Генеральну прокуратуру України провести перерахунок всіх виплат за період проходження ОСОБА_2 служби в органах прокуратури з грудня 2014 року по 31.03.2015 та при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію, розмір яких зменшився у зв'язку з невиплатою у грудні 2014 року премії внаслідок незаконного про притягнення до дисциплінарної відповідальності:

- розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, яка виплачувалась працівникам Генеральної прокуратури України в січні 2015 року з урахуванням нарахованої Позивачу у вересні 2015 року премії за грудень 2014 року, яка не була йому нарахована та виплачена через незаконні дії Генеральної прокуратури України;

- розміру виплат на щорічну оплачувану відпустку у березні 2015 року, розмір якої зменшено внаслідок невиплати премії у грудні 2014 року, з урахуванням нарахованої у вересні 2015 року премії за грудень 2014 року;

- розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, нарахованої позивачу при виході у чергову оплачувану відпустку в березні 2015 року відповідно до вимог пп. «з» п. 2 Наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 02.10.1996 № 77 з урахуванням виплачених премій за січень-лютий 2015 року;

- розміру компенсації за невикористані основні та додаткові відпустки та інших виплат, що нараховано ОСОБА_2 при звільненні на пенсію в березні 2015 року з урахуванням всіх виплат за період проходження служби в органах пробькуратури України з грудня 2014 року по 31.03.2015 року в повному розмірі, суми, яких було зменшено, внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Повний текст постанови складено « 22» січня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма