Справа № 826/9065/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 січня 2018 року № 826/9065/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, до Печерського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов ОСОБА_1, (далі - позивач), до Печерського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, (далі - третя особа), про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

У позовній заяві позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача при не поновленні актового запису №1252 стосовно укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрованого у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 09.10.2009 року, який був анульований на підставі висновку Відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 11.02.2017 року;

- скасувати висновок відповідача від 11 лютого 2017 року, на підставі якого анульовано актовий запис №1252 про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1, складений 09.10.2009 року відповідачем.

Позовні вимоги мотивовані тим, що попередній шлюб позивача було припинено 02.03.2000 року, відтак, підстав, передбачених ст. 39 Сімейного кодексу України при анулюванні 11.02.2017 року актового запису № 1252 не було, отже цей запис є дійсним, відповідно, у відповідача не було підстав для складання оскаржуваного висновку та непоновлення актового запису №1252 стосовно укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Представник відповідача заперечень, пояснень, відзиву щодо позовної заяви не надавав.

Третя особа - ОСОБА_2, надав пояснення, у яких проти позову заперечив, зазначив, що клопотання про визнання рішення іноземного суду зацікавленою особою не подавалось, відтак, рішення суду штату Мічіган на території України визнано не було і не має юридичної сили, тому анулювання актового запису №1252 стосовно укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулось правомірно і підстави для його поновлення відсутні.

Зважаючи на неприбуття представників сторін, які про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У зв'язку з надходженням клопотання про розгляд справи без участі позивача, суд ухвалив здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження (За редакцією КАС на час існування спірних правовідносин)

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

09.10.2009 року між ОСОБА_1, та ОСОБА_2, було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №1252.

11.02.2017 року відповідачем складено повідомлення про анулювання актового запису цивільного стану № 1_/02/05.06-77, яким позивача повідомлено, що 11.02.2017 року на підставі висновку Печерського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 11.02.2017 року анульовано актовий запис № 1252 про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1, складений 09.10.2009 року.

11.05.2017 року до керівника Печерського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві позивачем була подана заява про поновлення актового запису цивільного стану №1252.

В даній заяві, зокрема, вказано що шлюб ОСОБА_2., з ОСОБА_3, було розірвано 02.03.2000 року в Сполучених Штатах Америки, штат Мічіган, відтак актовий запис № 1252 про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1, складений 09.10.2009 року, є дійсним і був анульований помилково.

13.06.2017 відповідачем було надано позивачу відповідь за № 4057/16-05-09, в якій вказано, що чинним законодавством не визначено порядок поновлення актового запису, який анульовано.

Вважаючи дії відповідача при відмові у поновленні вказаного актового запису незаконними, позивач звернулась до суду.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приймає до уваги наступне.

Згідно Ст. 39 Сімейного кодексу України, недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі.

Наявність одночасного перебування в іншому зареєстрованому шлюбі має бути підтверджена витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян або копіями відповідних актових записів про шлюб. Родинні стосунки також мають бути підтверджені документально.

Якщо шлюб зареєстровано з особою, яка вже перебуває у шлюбі, то в разі припинення попереднього шлюбу до анулювання актового запису щодо повторного шлюбу, повторний шлюб стає дійсним з моменту припинення попереднього шлюбу.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який анулював актовий запис цивільного стану, письмово повідомляє про це заінтересовану особу.

Одночасно із прийняттям рішення щодо анулювання актового запису цивільного стану відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво або консульська установа України, на підставі висновку яких проводиться анулювання актового запису цивільного стану, приймає рішення щодо вилучення і повернення відповідного свідоцтва відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису, який підлягає анулюванню.

Порядок поновлення актових записів цивільного стану визначено статтею 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.3 Правил внесення змін, доповнень до актових записів цивільного стану їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011р., №96/5 (зі змінами).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, перебуває у шлюбі з ОСОБА_3, актовий запис № 6 про складання якого здійснено Виконавчим комітетом Меджибіжської селищної Ради народних депутатів Летичівського району Хмельницької області 02.08.1981 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 08.02.2017 року. Позивачем додано до позову та додавалось до заяви про поновлення актового запису цивільного стану №1252 переклад рішення суду про розірвання шлюбу від 02.03.200 року (№ 99-628049-DМ, штат Мічіган, США), яким розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Третьою особою ОСОБА_6, були надані пояснення що дія судового рішення винесеного на території іноземної держави, в тому числі США, обмежуються лише межами цієї держави і його обов'язкове виконання за кордоном можливо лише у разі визнання та виконання даного рішення іноземним уповноваженим органом влади.

Судом встановлено, що згідно п.1 ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Процесуальний порядок визнання та виконання рішень іноземних судів в Україні на час подання позивачем заяви про поновлення актового запису цивільного стану регулювався розділом 8 ЦПК України «Про визнання та виконання рішень іноземних судів в Україні». Зокрема, згідно ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. (станом на час виготовлення рішення суду, - ст. 462 ЦПК України).

Україна не укладала міжнародних чи двохсторонніх угод, учасником яких є США, щодо надання правової допомоги у цивільних та сімейних справах, відтак, для визнання рішення іноземного суду в Україні позивач повинна була подати до суду відповідне клопотання про визнання такого рішення відповідно до ст. 400 ЦПК України в порядку, встановленому (на час подання позивачем заяви про поновлення актового запису цивільного стану) статтями 392-394 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не зверталась до суду з клопотання про визнання рішення суду про розірвання шлюбу від 02.03.2000 року (№ 99-628049-DМ, штат Мічіган, США), яким розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, відтак, у відповідача були відсутні підстави для вчинення дій (прийняття рішень) на підставі рішення суду іноземної держави, яке не визнано в Україні в порядку, визначеному законодавством України та міжнародними угодами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відмову у його задоволенні.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 72, ч. 2 ст. 73, ст. 76, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1, до Печерського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії є таким, що не підлягає задоволенню.

Зважаючи, що у задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Приймаючи до уваги викладене в сукупності, керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 143, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю.Т. Шрамко