Справа № 489/4886/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 р.м.ОдесаСправа № 489/4886/17

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Кирильчук О.І. Місце ухвалення: м.Миколаїв Дата складання повного тексту: 03.11.2017р.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні державної пенсії із застосуванням пільги зниження пенсійного віку на 9 років відповідно до ч.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязання призначити пенсію на підставі вказаної норми Закону.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нову постанову, якою її позов задовольнити.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції, якою не правильно трактовано вимоги чинного законодавства, перешкоджає у захисті прав позивача, передбачених ст.ст. 8, 22, 24, 46 Конституції України.

Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесена до 4-ї категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить посвідчення серії В-П №260861 від 30.03.2006 року.

18.07.2017р. позивачем засобами поштового звязку надіслано на адресу Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області заяву від 14.07.2017р. про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно до ч.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зазначена заява надійшла до УПФУ 20.07.2017р.

Листом від 27.07.2017р. Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області повідомило позивача про порушення нею порядку подання відповідної заяви, передбаченого п.1.1 розділу 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, а також надано розяснення норм права щодо зниження пенсійного віку при призначенні пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови призначити пенсію ОСОБА_1 оскаржила їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, визнав обґрунтованими доводи відповідача щодо не дотримання позивачем порядку подання заяви про призначення пенсії, яка, відповідно до п.1.1 розділу 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, має бути подана особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, тоді як надіслання відповідної заяви поштою Порядком №22-1 не передбачено.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі Порядок №22-1) заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сімї у звязку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, обєднаного управління за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 2.9 Порядку №22-1 передбачено, що особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна предявити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Згідно п.4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Таким чином, положеннями Порядку №22-1 передбачено необхідність подання заяви про призначення пенсії особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України з предявленням паспорту або іншого документу, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік. Вказана заява реєструється в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію, з видачею особі відповідної розписки.

Можливість надсилання заяви про призначення пенсії засобами поштового звязку передбачена лише для громадян України, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації. (п.1.3 Порядку №22-1)

Враховуючи, що позивач не проживає на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що її заява про призначення пенсії повинна була бути поданою до УПФУ особисто або через уповноваженого представника.

Щодо доводів апелянта про те, що подання особисто заяви про призначення пенсії є утрудненим, так як на її утриманні перебуває мати інвалід, яка потребує постійного догляду, то колегія суддів зазначає, що пунктом 1.1 Порядку №22-1 передбачено подання відповідної заяви також і через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

При цьому, колегія суддів зазначає, що лист від 27.07.2017р. Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області не є рішенням про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно до ч.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як вказаним листом лише розяснено позивачу порядок звернення з відповідною заявою.

ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до відповідача із заявою про призначення пенсії в порядку, визначеному Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.01.2018р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Градовський Ю.М.

ОСОБА_2