Справа № 722/1310/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 722/1310/17

Головуючий у 1-й інстанції: Римлянська Г.О.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

23 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Літинського відділення поліції Калинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції Вінницької області (далі - відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 09.10.2017 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з адміністративним позовом в якому просив: визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 28.09.2017 серії БР №005542 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 340 грн.

Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 07.12.2017 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в позов задовольнити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №005542, винесеної 28.09.2017 на автодорозі М-12 км 346 інспектором роти БУПП у м. Вінниці лейтенантом поліції Загоруй О.С., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він 28.09.2017 о 12 год 38 хв. виїжджаючи на а/д М-12 км 346 транспортним засобом марки "Mercedes-Benz", д.р.н. НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", а також керував транспортним засобом, який підлягає проходженню обов'язкового технічного контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п.п. 8.4 та 31.3 "б" ПДР України та ст. 35 Закону України "Про дорожній рух".

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності вчинених дій та прийнятого рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Аналогічна норма передбачена п. 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Частиною 3 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пп. "б" п. 31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Статтею 35 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-ХІІ передбачено, що обов'язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи, (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 №137 "Про затвердження Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу" та ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" передбачена періодичність проходження обов'язкового технічного контролю вантажних автомобілів, вантажопідйомністю до 3,5 т. із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Як вбачається з матеріалів справи, власником транспортного засобу "Mercedes-Benz", модель 213ОDІ, д.р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_5, тип даного транспортного засобу - вантажний фургон, повна маса 2800, 2002 рік випуску, тобто з терміном експлуатації понад 2 роки, а тому, з огляду на положення ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" належить до транспортних засобів, які підлягають обов'язковому технічному контролю.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно із правилами знаку 2.2 ПДР "Проїзд без зупинки заборонено" забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 "Стоп-лінія", а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Не виконання позивачем вимоги дорожнього знаку 2.2 ПДР "Проїзд без зупинки заборонено" та притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП позивачем не оскаржувалось ні в суді першої інстанції ні в апеляційному суді.

Таким чином, вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які колегія суддів вважає належними та допустимими та які безперечно свідчать про порушення позивачем ПДР.

При цьому, всі інші доводи позивача у підтвердження неправомірності дій відповідача, спрямовані на уникнення відповідальності, не знайшли свого підтвердження і повністю спростовані матеріалами справи та відповідно вірно оцінені та вмотивовано відхилені судом першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.