Справа № 804/4716/17
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2017 року Справа № 804/4716/17
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив "Луч-2" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішень, -
21.07.2017 року Обслуговуючий кооператив "Гаражний кооператив "Луч-2" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати повністю рішення № 1330-17/65 від 13.04.2017 року виконуючого обов'язки начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про опис майна Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив "Луч-2" у податкову заставу;
- визнати протиправною та скасувати повністю податкову вимогу ГУ ДФС у Дніпропетровській області форми "Ю" № 1330-17/65 від 13.03.2017 року до Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив "Луч-2".
В обґрунтування заявленого позову позивачем зазначено, що за відсутності узгодженого податкового боргу, контролюючий орган прийняв незаконне рішення про опис майна у податкову заставу та податкову вимогу. Враховуючи, що сума грошового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням № 000034 від 16.06.2016 року є неузгодженою і не має статуту податкового боргу, а також те, що до закінчення процедури адміністративного та/або судового оскарження сума податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом, вважається неузгодженою, а відтак не набуває статусу податкового боргу, що не дає підстав податковому органу вживати заходи по примусовому стягненню активів платника податків в рахунок погашення податкового боргу та надсилати (вручати) податкову вимогу.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
А тому, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.
Суд зазначає, що на момент розгляду справи в порядку письмового провадження 26.12.2018 року Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів внесето зміни до Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 року, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу. Відтак, справу розглянуто в порядку письмового провадження керуючись КАС України в редакції від 15.12.2017 року. Враховуючи те, що сторони у судове засідання не зявились, справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська прийняте податкове повідомлення-рішення від 16.06.2016 року №000034 про збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб, на підставі рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 02.06.2016 №3197/101001/04-36-10.01.09.
Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Враховуючи вищенаведене, податкове повідомлення-рішення від 16 червня 2016 року № 000034, на час винесення податкової вимоги Форми «Ю» № 1330-17/65 від 13.04.2017 року та прийняття рішення № 1330-17/65 від 13.04.2017 року про опис майна у податкову заставу не скасоване.
Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п.п. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі, несплати податкового зобов'язання у встановлені законодавством строки встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Згідно з приписами підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
З урахуванням викладеного, слід зазначити, що оскільки суду не надано доказів скасування податкового повідомлення-рішення від 16.06.2016 року, на підставі несплати якого і виник податковий борг у позивача, то суд приходить до висновку про правомірність податкової вимоги № 1330-17/65 від 13.04.2017 року та рішення про опис майна у податкову заставу № 1330-17/65 від 13.04.2017 року.
Посилання позивача на те, що сума грошового зобов'язання за податковим повідомленням - рішенням № 000034 від 16.06.2016 є неузгодженою, оскільки позивач скориставшись своїм правом на судове оскарження податкового повідомлення-рішення від 19.12.2014 року № НОМЕР_1, за актом № 2888/2202/23644088 від 21.10.2014 року направив до суду позовну заяву 13.07.2016 року про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.12.2014 року № НОМЕР_2 не є підставою для задоволення позову, оскільки постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 року відмовлено у задоволенні позову, яке набрало законної сили 27.01.2017 року (справа № 804/4388/16).
Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За приписами ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно положень ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення від 16 червня 2016 року № 000034 в судовому порядку, позивачем суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 72, 73, 139, 242-246, 250, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив "Луч-2" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішень - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2