Справа № 815/6584/17
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6584/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Свида Л.І. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрост і Т» (, місцезнаходження: 65121, м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, буд. 10) про стягнення суми податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрост і Т» про стягнення з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача суми податкового боргу по єдиному податку з юридичних осіб у розмірі 20159,18 грн.

За цією позовною заявою відкрито письмове провадження у відповідності до ст. 263 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, проте відзив до суду не надійшов, а тому суд розглядає справу на підставі наявних доказів в строки, передбачені цією статтею Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Державна реєстрація ТОВ «Фрост і Т» здійснена 27.02.2006 року та зазначене підприємство перебуває на обліку як платник податків в ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

За відповідачем рахується податковий борг по єдиному податку з юридичних осіб в розмірі 20159,18 грн. за самостійно визначеними податковими зобовязаннями в податкових деклараціях платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) від 03.05.2017 року № та від 09.08.2017 року №, про що свідчать картка платника податків та відповідні декларації.

Податковий борг розрахований позивачем, виходячи з наявної переплати в розмірі 177,93 грн.

Відповідно до п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Позивачем, з метою погашення податкового боргу, направлялася боржнику податкова вимога №2496-17 від 14.06.2017 року про наявну заборгованість, проте податковий борг відповідачем не сплачений.

Відповідно до п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно із положеннями ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи надані докази в сукупності, оскільки сума грошового зобовязання визначена відповідачем самостійно, є узгодженою, не сплачена в добровільному порядку, ця сума підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 255, 243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрост і Т» (, місцезнаходження: 65121, м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, буд. 10) про стягнення з рахунків у банках, обслуговуючих ТОВ «Фрост і Т» суми податкового боргу по єдиному податку з юридичних осіб у розмірі 20159,18 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих ТОВ «Фрост і Т» (), а саме: р/р №01, АТ «Банк Богуслав», МФО 380322, р/р №01, АТ «Банк Богуслав», МФО 380322, р/р №01, АТ «Банк Богуслав», МФО 380322, суму по єдиному податку з юридичних осіб у розмірі 20159,18 грн. (двадцять тисяч сто пятдесят девять гривень вісімнадцять копійок) на бюджетний рахунок №0005, код 18050300, до УК у м. Одесі, Київський р-н, банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код 38016923.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п. 15.5 ч. 1 розділу VІІ Перехідних положень КАС України учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.І. Свида

.