Справа № 686/7012/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/7012/17

Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

25 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції України, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції України, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 03 квітня 2017 року керуючи транспортним засобом здійснив виїзд із прилеглої території ресторану "Україна", що у м. Хмельницькому по вулиці Проскурівського підпілля 73, повернувши ліворуч на вулицю Проскурівського підпілля та розпочав рух у напрямку вулиці Соборної. При цьому, жодні дорожні знаки, які б інформували про обмеження руху по вулиці Проскурівського підпілля в напрямку вулиці Соборної чи заборону руху у даному напрямку в районі виїзду із прилеглої території ресторану не встановлені, таким чином не вчинив дії, які б порушували Правила дорожнього руху. Постанова винесена з грубим порушенням норм КУпАП, а тому вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2017 року позов задоволено та скасовано постанову серії АР № 917885 від 03.04.17 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 в сумі 255 грн. за ст. 122 ч. 1 КУпАП. Провадження у справі закрито.

Задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції було взято до уваги відповідь комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг № 400/13 від 12.06.2017 року, що наявна у матеріалах справи, з якої вбачається, що дорожній знак 5.7.1 "Виїзд на дорогу з одностороннім рухом" було встановлено при виїзді на вулицю Проскурівського підпілля з прилеглої території ресторану Україна" 10 вересня 2017 року, тоді як позивача притягнуто до адміністративної відповідальності 03 квітня 2017 року. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, шляхом скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, представник Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції України подав до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати зазначену постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В обгрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що водій транспортного засобу у відповідності п.2.3.б ПДР України зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну. Однак, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом рухався первинно від вулиці Соборної до вулиці Проскурівського підпілля та зобов'язаний був бачити дорожній знак 5.5 "Дорога з одностороннім рухом", а тому при виїзді мав усвідомлювати, що рухається по дорозі з одностороннім рухом.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 03 квітня 2017 року ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом "TOYOTA Camry" д.н.з. НОМЕР_1 в м.Хмельницькому по вул. Проскурівського підпілля у напрямок вулиці Соборної порушив вимоги дорожнього знаку 5.5 "Дорога з одностороннім рухом", здійснивши рух в протилежному напрямку, чим порушив п.8.4 (г) ПДР України.

03.04.2017 року інспектором Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції України винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 917885, у відповідності з якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач, вважаючи таку постанову відповідача неправомірною, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами статті 14 Закону України від 30.06.1993 року № 3353 "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Отже, наведеними нормами визначено, що позивач, як водій транспортного засобу, повинен виконувати встановлені діючим законодавством правила дорожнього руху. Відступати від виконання своїх обов'язків водій може лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Підпунктом 5.5 пункту 5 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 визначено, що дорога з одностороннім рухом - дорога або відокремлена проїзна частина, по якій рух транспортних засобів за всією шириною здійснюється лише в одному напрямку.

За змістом пп. "ґ" п. 8.4 Правил дорожнього руху, передбачено, що інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила, зокрема, дорожній знак 5.5 "Дорога з одностороннім рухом" позначає дорогу або відокремлену проїзну частину, по якій рух транспортних засобів за всією шириною здійснюється лише в одному напрямку.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Колегією суддів апеляційної інстанції в повній мірі досліджено відеозапис з нагрудної камери інспектора Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції України, що наявний у матеріалах справи. Так, із пояснень позивача наданих інспектору вбачається, що позивач первинно рухався від вулиці Соборної до вулиці Проскурівського підпілля, однак дорожнього знаку 5.5 "Дорога з одностороннім рухом" не бачив. При виїзді з прилеглої території ресторану "Україна" по вулиці Проскурівського підпілля дорожнього знаку 5.7.1 " Виїзд на дорогу з одностороннім рухом" не було, а тому і не знав, що даний відрізок дороги є дорогою з одностороннім рухом. Разом з тим, фактично не заперечував того факту, що рухався в протилежному напрямку в районі дії дорожнього знака 5.5 "Дорога з одностороннім рухом".

Крім того, на дослідженому відеозапису чітко вбачається факт руху транспортного засобу "TOYOTA Camry" д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Проскурівського підпілля у протилежному напрямку в зоні дії знака 5.5 "Дорога з одностороннім рухом". Також, добре видно встановлений дорожній знак 5.5 "Дорога з одностороннім рухом" на перехресті вулиць Соборної - Проскурівського підпілля. Вказаний дорожній знак відповідає усім вимогам національного стандарту України.

Враховуючи встановлені обставини у справі, колегія суддів зазначає, що позивач при в'їзді на вул. Проскурівського підпілля зі сторони вул. Соборної мав можливість побачити дорожній знак 5.5 "Дорога з одностороннім рухом" та врахувати дані обставини під час з'їзду на дорогу з одностороннім рухом.

Відповідно до п. 10.1. Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Стосовно відповіді комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг № 400/13 від 12.06.2017 року, яку взяв до уваги суд першої інстанції, суд зазначає, що вказана інформація викладена у відповіді на запит не є належним доказом у справі, оскільки містить недостовірні дані, а саме довідка датована 12 червня 2017 року, проте містить інформацію про те, що дорожній знак 5.7.1 "З'їзд на дорогу з одностороннім рухом" при виїзді з прилеглої території ресторану Україна по вул. Проскурівського підпілля був встановлений 10 вересня 2017 року.

Крім того, у матеріалах справи наявні фото докази наявності дорожнього знаку 5.7.1 при виїзді з прилеглої території ресторану Україна по вул. Проскурівського підпілля 73 та дислокація технічних засобів регулювання дорожнім рухом по вулиці Проскурівського підпілля в м.Хмельницький, 2015 рік.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача, та саме відповідач зобов'язаний довести правомірність свого рішення.

Факт порушення ПДР позивачем, а саме порушення дорожнього знаку 5.5 "Дорога з одностороннім рухом" Правил дорожнього руху України, дотримання інспектором поліції порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення підтверджується відеозаписом події з нагрудної камери інспектора поліції, яка міститься в матеріалах справи та досліджена судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення АР №917885 від 03.04.2017 року прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до ст. 284 КУпАП України вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення у даному спорі є компетенцією відповідача, питання закриття провадження також належить до його компетенції, а тому позовна вимога про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції України, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та згідно ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.