Справа № 569/16181/17
Суддя: Бердій М.А. М. А.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області,

в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у м.Рівне старшого лейтенанта поліції Дайнеки Івана Вікторовича про скасування постанови серії АР №683026 від 12.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з адміністративним позовом до інспектора роти №1 УПП у м.Рівне старшого лейтенанта поліції Дайнеки І.В. про скасування постанови серії АР №683026 від 12.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що постановою в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесеною 12 жовтня 2017 року інспектором роти №1 УПП у м.Рівне старшим лейтенантом поліції Дайнекою І.В., його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1,6 ст. 121, ч.2 ст. 122, ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. З даною постановою позивач не згідний, оскільки вважає, що вона не відповідає закону, обставинам справи, є необґрунтованою, а тому вважає її такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 адміністративний позов підтримав, з підстав викладених у позовній заяві. Просить суд, скасувати постанову серії АР №683026 від 12.10.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1,6 ст. 121, ч.2 ст. 122, ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень, винесену інспектором роти №1 УПП у м.Рівне старшим лейтенантом поліції Дайнекою І.В. Додатково пояснив суду, що він почав рух на зелене світло світлофора, а закінчував маневр на жовте світло. Номерний знак освічувався, відповідно до вимог ПДР України, символи номерного знаку було добре видно, а тому, вважає, що порушення правил ПДР України він не вчиняв.

Відповідач та представник відповідача повідомлені належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

В судовому засіданні встановлено, що 12 жовтня 2017 року інспектором роти №1 УПП у м.Рівне старшим лейтенантом поліції Дайнекою І.В. відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №683026, в якій зазначено, що 12 жовтня 2017 року о 23 год. 44 хв. водій ОСОБА_1 в м. Рівне по вул. Чорновола, 17 керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті вул. Чорновола-Драгоманова здійснив рух на жовтий колір світлофору, з державним номерним знаком, що закритий іншими предметами, що не дає чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 метрів (далі нерозбірливо) чим порушив п.31.4.3, п. 8.7.3(ґ), п.2.9(г) п. 30.2 ПДР України.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №683026 від 12 жовтня 2017 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1,6 ст. 121, ч.2 ст. 122, ч. 2 ст. 36 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 425 гривень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частинами 1,6 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до п. 2.9(в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно п. 8.7.3.(ґ) ПДР України, жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п. 30.2 ПДР України, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Згідно п. 31.4.3 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Як зазначив в адміністративному позові та в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, він Правил дорожнього руху України не порушував, почав маневр проїзду перехрестя на зелене світло, а закінчував маневр на жовтий, доказів, того, що він здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на жовтий заборонений сигнал світлофора поліцейський йому не надав. Також зазначив, що на його автомобілі, у визначених місцях прикріплені номерні знаки державного зразка, рамка на яких кріпиться номерний знак, дозволяє чітко визначити символи на номерному знаку. Крім того, відповідач з відстані більше 20 метрів рухаючись на автомобілі позаду подав голосову команду зупинитися, назвавши д.н.з. його автомобіля, а тому зазначений в постанові факт, що номерний знак був закритий сторонніми предметами, що не дає чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 метрів, не відповідає дійсності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

При винесені постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, інспектором не було встановлено всіх фактичних даних справи, не у повному обсязі досліджені обставини справи, не з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, крім того, текст постанови частково нечитабельний, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними, відповідач в судове засідання не з'явився, доказів на спростування доводів позивача суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1,6 ст. 121, ч.2 ст. 122, ч. 2 ст. 36 КУпАП, ст.ст. 6, 14, 72-77, 90, 139, 241-243, 245-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у м.Рівне старшого лейтенанта поліції Дайнеки Івана Вікторовича (адреса: АДРЕСА_2) про скасування постанови серії АР №683026 від 12.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу - задоволити повністю.

Скасувати постанову серії АР №683026 від 12.10.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1,6 ст. 121, ч.2 ст. 122, ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень, винесену інспектором роти №1 Управління патрульної поліції у м.Рівне старшим лейтенантом поліції Дайнекою Іваном Вікторовичем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.