Справа № 820/4738/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 січня 2018 р. № 820/4738/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рубан. В.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Абояна І.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, третя особа: Слобідський РВ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання неправомірною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3 ОСОБА_4 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, третя особа: Слобідський РВ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати неправомірною відмову Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківський області в здійсненні оформлення та видачі нової посвідки на постійне проживання в Україні громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою від 19.09.2017 року в зв'язку з досягненням 25- річного віку;

- зобов'язати Головне Управління Державної Міграційної служби України в Харківський області здійснити оформлення та видачу нової посвідки на постійне проживання в Україні громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою від 19.09.2017 року в зв'язку з досягненням 25- річного віку з проставленням на останній вільній сторінці його паспортного документа відмітки про отримання посвідки на постійне проживання в Україні;

- стягнути з Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківський області на користь громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 640,00 гривень здійснених ним судових витрат;

- встановити судовий контроль за виконанням ГУ ДМС України в Харківській області рішення Харківського окружного адміністративного суду;

- зобов'язати ГУ ДМС України в Харківській області надати звіт про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач ОСОБА_3 ОСОБА_4 є громадянином ОСОБА_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням ВГІРФО ГУМВС України в Харківський області на підставі Закону України про «Імміграцію» позивачу був наданий дозвіл на імміграцію в Україну та документовано посвідкою на постійне проживання в Україні серії ХР 18274 від 10.06.2008 року. Позивач 19.09.2017 року звернувся з письмовою заявою до Слобідського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківський області, якою підставі п.9 Постанови Кабінету Міністрів України № 251 від 28.03.2012 року просив здійснити обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні ХР № 18274 від 10.06.2008 року у зв'язку з досягненням 25-річного віку, надав усі документи, визначені законодавством та сплатив необхідні платежі. Слобідським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківський області заяву про обмін посвідки на постійне проживання в Україні та документи позивача було прийнято та 22.09.2017 року надіслано до ГУ ДМС України в Харківський області за вих. №16/10638 для прийняття рішення. Однак відповідач в встановлений законом строк не здійснив оформлення позивачу нової посвідки па постійне проживання в Україні та відмовив у видачі посвідки. Відмову відповідача у здійсненні оформлення та видачі нової посвідки на постійне проживання в Україні є протиправною, у зв'язку із чим порушує права та інтереси позивача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях, вважає що відповідач діяв у межах та на підставі чинного законодавства України та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином ОСОБА_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням ВГІРФО ГУМВС України в Харківський області на підставі Закону України про «Імміграцію» позивачу був наданий дозвіл на імміграцію в Україну та документовано посвідкою на постійне проживання в Україні серії ХР 18274 від 10.06.2008 року.

19.09.2017 року позивач звернувся з письмовою заявою до Слобідського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківський області, в якій просив здійснити йому обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні ХР № 18274 від 10.06.2008 року у зв'язку з досягненням 25-річного віку.

Слобідським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківський області заяву про обмін посвідки на постійне проживання в Україні та документи позивача було прийнято та 22.09.2017 року надіслано до ГУ ДМС України в Харківський області за вих. №16/10638 для прийняття рішення.

ГУ ДМС України в Харківський області листом № 16/11398 від 06.10.2017 року повідомлено позивача, що по заяві щодо обміну посвідки на постійне проживання в Україні у зв'язку з досягненням 25-річного віку прийнято рішення ГУ ДМС України в Харківській області про відмову в оформленні посвідки на постійне проживання на підставі підпункту 4 пункту 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінети Міністрів України від 28.03.2012 року № 251. Відповідно вказівки ДМС України № 8-4806/2.1-13 від 07.06.2013 р. здійснена перевірка законності надання позивачу дозволу на іміграцію. Перевіркою встановлено, що отримано дозвіл на імміграцію як чоловік іммігрантки ОСОБА_6 Хонг Нкшг, ІНФОРМАЦІЯ_3, сімейний стан якої підтверджується двома різними свідоцтвами про шлюб з різними громадянами СРВ, відомості щодо розірвання попереднього шлюбу в матеріалах справи відсутні (а.с. 43).

Як вбачається із матеріалів справи ГУ ДМС України в Харківський області обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні позивачу не здійснив та 02.10.2017 р. прийняв рішення за результатами розгляду заяви позивача про відмову у видачі посвідки.

Перевіряючи оскаржувані дії відповідача на відповідність положенням ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Згідно з абз. 6 ст. 1 Закону України "Про імміграцію" ( в редакції, чинній на момент видачі посвідки), посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Відповідно до п.3.18 Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.07.2013 року № 681, у разі пошкодження чи втрати посвідки іноземець та особа без громадянства можуть звернутися за отриманням нової посвідки в порядку, встановленому для її обміну чи продовження строку її дії, до територіального органу або підрозділу ДМС за місцем проживання. Про втрату посвідки іноземець та особа без громадянства або приймаюча сторона зобовязані негайно повідомити органу внутрішніх справ за місцем втрати та територіальному органу або підрозділу ДМС за місцем видачі, який інформує про це протягом пяти днів ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби. Втрачена посвідка визнається недійсною та в разі її вилучення підлягає знищенню. Територіальний орган або підрозділ ДМС видає довідку іноземцеві та особі без громадянства про звернення із заявою про втрату посвідки (у разі відсутності довідки органів внутрішніх справ з цього питання) у довільній формі.

Пунктами 4.1-4.6 Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.07.2013 року № 681, встановлено, що обмін посвідки здійснюється в разі наявності підстав, визначених пунктами 14 та 16 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Разом із заявою про обмін посвідки (додаток 13) іноземцями та особами без громадянства до територіальних органів чи підрозділів ДМС за місцем проживання подаються:1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після предявлення повертається), та його копія;2) посвідка, що підлягає обміну, а в разі її пошкодження чи втрати - довідка про звернення із заявою про втрату посвідки (довідка органів внутрішніх справ з цього питання) у довільній формі;3) квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати;4) документи, що підтверджують обставини, на підставі яких посвідка підлягає обміну (документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України);5) дві фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра (на матовому папері) (допускається подання фотографій в головних уборах, що не приховують овалу обличчя особи, громадянами, релігійні переконання яких не дозволяють зявлятися перед сторонніми особами без головних уборів, за умови, якщо в їхніх паспортних документах вони зображені в головних уборах).

У разі обміну посвідки на постійне проживання при досягненні іноземцем та особою без громадянства 25- і 45-річного віку документи, зазначені в підпункті 4 пункту 4.2 цього розділу, не подаються.

Прийняті до розгляду заяви обліковуються відповідно в журналі обліку звернень щодо оформлення посвідки на постійне проживання або в журналі обліку звернень щодо оформлення посвідки на тимчасове проживання, де в графі „Примітки робиться запис „Обмін.

Працівник територіального органу чи підрозділу ДМС при надходженні заяви про обмін посвідки перевіряє наявність підстав для обміну посвідки, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах, перевіряє відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених пунктом 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання. Після прийняття рішення матеріали, які стали підставою для обміну посвідки, долучаються до справи, на підставі якої посвідка видавалася вперше. У разі якщо посвідка видавалася одним територіальним органом (підрозділом) ДМС, а обмін посвідки провадиться іншим органом (при зміні місця проживання), то до органу, який видав посвідку вперше, надсилається повідомлення про видачу нової посвідки, а недійсна посвідка - для знищення.

За результатами розгляду заяви протягом семи днів (для посвідки на постійне проживання) і пятнадцяти днів (для посвідки на тимчасове проживання) з дати подачі всіх визначених цим Тимчасовим порядком документів Головою ДМС (а в разі його відсутності - заступником Голови ДМС) чи начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником приймається рішення про видачу або відмову у видачі нової посвідки ( п. 4.6. Тимчасового порядку).

У заяві робиться відмітка про прийняте рішення або зазначаються причини відмови у видачі посвідки.

Згідно з п.17 Порядку, рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві та особі без громадянства приймається в разі: 1) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку; 2) необхідності охорони здоровя, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; 3) коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі; 4) подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів; 5) коли виявлено факти невиконання ними рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобовязання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що повязані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого вїзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання);6) інших випадках, передбачених законами.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідного органу ДМС про видачу посвідки на постійне проживання у зв'язку з досягненням 25- річного віку. У бланку заяви позивача від 19.09.2017 року посадовою особою ГУ ДМС України в Харківській області 02.10.2017 року зроблено відмітку про прийняте рішення - відмовити в оформленні посвідки на постійне проживання на підставі пп. 4 п.17 Порядку (а.с. 45).

Між тим, слід відмітити, що вказана норма передбачає відмову у видачі довідки лише у випадках, передбачених законодавством.

Судом встановлено, що фактичною підставою для прийняття рішення про відмову в оформленні посвідки на постійне проживання в Україні позивачу було те, що в матеріалах особової справи дружини позивача міститься свідоцтво про укладення шлюбу в якому її чоловіком зазначена інша особа, а саме: ОСОБА_7 Туан. В зв'язку з цим відповідачем зроблений висновок, що надане позивачем свідоцтво про укладення шлюбу є відповідно до пп. 4 п. 17 Порядку завідомо неправдивою відомістю або підробленим документом.

Однак відповідачем не наведено належного правового обґрунтування прийнятого рішення, а також не надано доказів, які б підтверджували, що подані позивачем документи є за відомо неправдивими відомостей або підробленими документами.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, суд приймає до уваги, що на час розгляду заяви позивача про обмін посвідки у зв'язку з досягненням 25 річного віку, як і на час розгляду даної справи у суді дозвіл на імміграцію в Україні наданий позивачу є чинний.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає відмову Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківський області в здійсненні оформлення та видачі нової посвідки на постійне проживання в Україні громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою від 19.09.2017 року в зв'язку з досягненням 25- річного віку неправомірною.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання Головного Управління Державної Міграційної служби України в Харківський області здійснити оформлення та видачу нової посвідки на постійне проживання в Україні громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою від 19.09.2017 року в зв'язку з досягненням 25- річного віку з проставленням на останній вільній сторінці його паспортного документа відмітки про отримання посвідки на постійне проживання в Україні, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

При цьому, суд не підміняє суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається та не може втручатися у діяльність суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, в частині зобов'язання Головного Управління Державної Міграційної служби України в Харківський області здійснити оформлення та видачу нової посвідки на постійне проживання в Україні громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою від 19.09.2017 року в зв'язку з досягненням 25- річного віку позивачу суд відмовляє, проте, з метою повного захисту прав гр. ОСОБА_5 ОСОБА_4, виходить за межі позовних вимог та зобов'язує Головне Управління Державної Міграційної служби України в Харківський області повторно розглянути заяву громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.09.2017 року щодо здійснення оформлення та видачі нової посвідки на постійне проживання в Україні в зв'язку з досягненням 25- річного віку.

Щодо позовної вимоги позивача проставити на останній вільній сторінці її паспортного документа відмітки про отримання посвідки на постійне проживання суд зазначає, що доказів відмови відповідача у здійсненні вказаних дій представником позивача не надано до суду, у зв'язку із чим суд вважає, що така вимога звернена на майбутнє.

Щодо позовної вимоги позивача про встановити судовий контроль за виконанням ГУДМС України в Харківській області рішення Харківського окружного адміністратиного суду та зобов'язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до положень даної статті, суд має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, проте це не є його обов'язком. Підстав для встановлення судового контролю за виконанням ГУ ДМС України в Харківській області рішення Харківського окружного адміністративного суду та зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в порядку ч.1 ст. 382 КАС України, надати до суду звіт про виконання судового рішення судом не встановлено.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особі зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, ще передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, третя особа: Слобідський РВ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання неправомірною відмови та зобов'язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, третя особа: Слобідський РВ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання неправомірною відмови та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківський області в здійсненні оформлення та видачі нової посвідки на постійне проживання в Україні громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою від 19.09.2017 року в зв'язку з досягненням 25- річного віку.

Зобов'язати Головне Управління Державної Міграційної служби України в Харківський області повторно розглянути заяву громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.09.2017 року щодо здійснення оформлення та видачі нової посвідки на постійне проживання в Україні в зв'язку з досягненням 25- річного віку.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківський області (61002, м. Харків, вул.. Римарська, 24) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1) у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 23.01.2018 р.

Суддя Рубан В.В.