Справа № 820/6212/17
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"25" січня 2018 р. № 820/6212/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

представник позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 (61124, м. Харків, а/с 9613)
до ОСОБА_4 Управління Державної казначейської служби України у Харківській області (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 18)
про зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у Харківській області, щодо не виконання виконавчого листа у справі №820/6000//16 від 19.06.2017.

2. Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області вчинити дії щодо виконання виконавчого листа.

3. В разі задоволення позову та у відповідності до статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України встановити судовий контроль за виконанням рішення, встановивши строк для подачі звіту про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову зазначено, що бездіяльність ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у Харківській області, щодо не виконання виконавчого листа у справі №820/6000/16 від 19.06.2017 року є протиправною та такою, що суперечить чинному законодавству України.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проси суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 11.10.2016 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у Харківській області із запитом на отримання публічної інформації у вигляді завіреної належним чином копії наказу ОСОБА_4 управління державної казначейської служби України у Харківській області від 27.11.2015 року № 137.

ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у Харківської області від 18.10.2016 року у задоволені запиту позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що наказ від 27.11.2015 №137 виданий для службового користування і не є публічною інформацією згідно ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Вважаючи таку відмову незаконною, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив суд: 1. Визнати дії ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у Харківській області щодо відмови у наданні доступу до публічної інформації на запит ОСОБА_3 від 11.10.2016 незаконними; 2. Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області надати доступ до публічної інформації на запит ОСОБА_3 від 11.10.2016, а саме: зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області надати ОСОБА_3 або його представнику завірену належним чином копію наказу ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у Харківській області від 27.11.2015 №137; 3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у Харківській області (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 18, ) на користь ОСОБА_3 судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 6380,00 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 року у задоволені позовних вимог було відмовлено у повному обсязі.

Також під час розгляду справи судом встановлено, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 року по справі № 820/6000/16 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Визнано дії ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у Харківській області щодо відмови у наданні доступу до публічної інформації на запит ОСОБА_5 від 11.10.2016 незаконними. Зобов'язано Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області надати доступ до публічної інформації на запит ОСОБА_3 від 11.10.2016, а саме: зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області надати ОСОБА_3 або його представнику завірену належним чином копію наказу ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у Харківській області від 27.11.2015 №137.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у Харківській області (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 18, ) на користь ОСОБА_3 судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 6380,00 грн.

19.06.2017 року Харківським окружним адміністративним судом за даною справою позивачу було видано виконавчий лист про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у Харківській області (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 18, ) на користь ОСОБА_3 судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 6380,00 грн., який 04.07.2017 року надійшов до ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у Харківській області на виконання.

Суд зазначає, що відповідно до п.2 ст.6 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення про стягнення з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначається Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від З серпня 2011 р. № 845.

Також судом було встановлено, що відповідачем відповідно до п.29 Порядку був визначений код програмної класифікації видатків та економічної класифікації бюджету за яким необхідно проводити списання коштів.

Відповідно до доповідної записки відділу фінансової роботи та господарського забезпечення ОСОБА_4 управління від 06.07.2017 № 11-70/285-4245, списання коштів за пред'явленим виконавчим листом на користь ОСОБА_3, необхідно було здійснювати за КЕКВ 2800 «Інші кошти». Разом з цим, у кошторисі на утримання ОСОБА_4 управління на 2017 рік кошти по КЕКВ 2800 «Інші кошти» були відсутні, у зв'язку з чим 24.07.2017 року відповідач звернулось до Харківського апеляційного адміністративного суду за роз'ясненням постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 управління про роз'яснення постанови суду від 30.05.2017 було відмовлено.

26.09.2017 року відповідач на підставі пункту 33 Порядку, Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», в межах наданих повноважень оформив висновок від №293 та передав відомості до Казначейства України про зазначений виконавчий документ, шляхом внесення до програмного забезпечення «Формування інформації про виконання судових рішень».

Також судом під час розгляду справи було встановлено, що на даний час виконавчий лист виданий 19.06.2017 року по справі № 820/6000/16 знаходиться у черзі виконання рішень суду за бюджетною програмою (КПКВ 3504040) під № 162944.

Відповідно до частини 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржниками за якими є державний орган, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (КПКВ 3504040) здійснюється Казначейством України, згідно Порядку. При цьому, згідно ст. 3 Розділу II Закону, виконання рішення про стягнення коштів здійснюється у порядку черговості їх надходження, після надання стягувачем всіх документів.

Заборгованість погашається в такій черговості:

- у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника;

- у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов'язаними з трудовими правовідносинами;

- у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 1 пункту 9 Розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень за (КПКВ 3504040) та наданих бюджетних асигнувань. Бюджетне призначення - це повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, надане цим Кодексом, законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), яке має кількісні, часові і цільові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування (пункт 8 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України).

Частиною 2 статті 23 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Кабінет Міністрів України є вищим органом виконавчої влади, розробляє проект закону про Державний бюджету України та забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України. Міністерство фінансів України є головним розпорядником коштів.

Казначейство України здійснює виконання рішень у Порядку та у черговості надходження таких документів у межах суми, передбаченої Законом України "Про державний бюджет". Відповідно до частини 2 статті 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до підпункту 6 пункту 5 Порядку, під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право відкладати безспірне списання коштів та їх перерахування стягувачам, зокрема, у випадках, передбачених пунктом 11,49 Порядку.

Згідно пункту 49 Порядку у разі, коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку (за Програмою) необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновляє його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки перерахування коштів за виконавчим документом із затримкою відбувається не через протиправні дії чи бездіяльність відповідача, а у зв'язку з наявністю сформованої черги та передбаченими у Законах про Державний бюджет України обмеженими асигнуваннями для погашення наявної заборгованості за судовими рішеннями, а отже відповідач при виконанні виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду виданого 19.06.2017 року по справі № 820/6000/16 діяв у встановленому порядку та у спосіб визначений чинним законодавством України.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (61124, м. Харків, а/с 9613) до ОСОБА_4 Управління Державної казначейської служби України у Харківській області (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 18) про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 26 січня 2018 року.

Суддя Спірідонов М.О.