Справа № 822/3416/17
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3416/17
РІШЕННЯ

іменем України

18 січня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І.

за участі:секретаря судового засідання Нетичай Ю.В. представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4
розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області до Комунального закладу "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Хмельницька міська рада, про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області звернулося до суду з адміністративним позовом №01-4837/19 від 08.12.2017, в якому, покликаючись на порушення відповідачем вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Кодексу цивільного захисту України, просить вжити заходів реагування щодо повного зупинення експлуатації комунального закладу "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр", який розташований за адресою: м. Хмельницький, вул. Волочиська, 6, та зобов'язати головного лікаря комунального закладу "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" зупинити експлуатацію до повного усунення недоліків, зазначених в ОСОБА_4 складеному за результатами проведення позапланової перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенного та пожежної безпеки №491 від 24.11.2017.

Ухвалою суду від 12.12.2017 відкрито скорочене провадження в адміністративній справі ( стор. 2).

Відповідно до п.10 Розділу VII Перехідні положення КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ухвалою від 28.12.2017, суд призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та залучив у якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог - Хмельницьку міську раду ( стор. 61 - 63).

У судовому засіданні 18.01.2018 представники позивача позов підтримали, покликаючись на ті ж докази, які вказані у позові і письмових поясненнях наданих суду; представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву, а представник третьої особи також просила відмовити у задоволенні позову, так як вважає, що не має законних підстав для задоволення позову.

Заслухавши вступні слова учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, і дослідивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Учасники справи не оспорюють законність наказу ГУ ДСНС України у Хмельницькій області №550 від 27 вересня 2017 року "Про проведення позапланових перевірок", обставини проведення перевірки з 20.11.2017 по 24.11.2017, результат якої зафіксовано ОСОБА_4 №491, складеного за результатами проведення планової (позапланової) перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки (далі - ОСОБА_4 №491), примірник якого одержано в.о. головного лікаря Комунального закладу "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" ОСОБА_5 24.11.2017 (стор. 15-23) і виконання частини порушень на час розгляду справи судом, крім:

1) п. l. Будівлі не обладнано системою пожежної сигналізації (розділ V п. 1.2 НАПБ А.01.001-2014), п. 8.1. додаток А, таблиця А1 ДБН В.2.5-56:2014);

2) п. 2. Тривожні сповіщення від приладів приймально-контрольних пожежних систем протипожежного захисту не виведені на пульт централізованого пожежного спостерігання (розділ V п. 1.2 НАПБ А.01.001-2014), додаток А, таблиця А1 ДБН В 2.5- 56:2014 п. 5.8);

3) п. 3. Не проведено вогнезахисне обробляння дерев'яних конструкцій усіх будівель (дахів), (п.2.5, розділ III, НАПБ А.01.001-2014);

4) п. 4. З"єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів. (п.1.6, розділ IV НАПБ А.01.001-2014);

5) п. 5. Приміщення закладу не забезпечено відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 "Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір" (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 "ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности";

6) п. 6. Не відкориговані плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі, (п.5 розділ ІІ, НАПБ А.01.001-2014);

7) п. 7. Не демонтоване облицювання стін на шляхах евакуації виконане з горючих матеріалів з невизначними властивостями пожежної безпеки, (п.2.17, розділ III, НАПБ А.01.001-2014);

8) п. 9. Для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння не установлено вказівні знаки згідно з ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір», ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности». Знаки не розміщені на видимих місцях на висоті 2-2,5 м від рівня підлоги як усередині, так і поза приміщеннями (за потреби);

9) п. 10. Не забезпечено своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту (cт. 20, Кодекс цивільного захисту України, cт. 2, Постанова КМУ № 1200 "Про затвердження порядку забезпечення населення та особового складу невоєнізованих формувань засобами протирадіаційного та хімічного захисту);

10) п. 11. Допущено зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах в щитовій та горищному приміщенні (п.2.3, розділ III, НАПБ А.01.001-2014);

11) п. 12. Не забезпечено проведення ідентифікації об'єкта (cт. 7, Наказ MHC України від 18.12.2000 року №338 „Про затвердження Положення про паспортизацію потенційно небезпечних об'єктів" (у редакції Наказу MHC України від 16.08.2005 року №140), Наказ MHC від 23.02.2006 №98 «Про затвердження Методики ідентифікації потенційно небезпечних об'єктів»);

12) п. 13. Електровимикачі, електророзетки, перемикачі встановлені на горючій основі (п. 1.17, розділ IV НАПБ А.01.001-2014).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон № 877-V).

Статтею 1 Закону № 877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до абз.1 ч.5 ст.4 Закону №877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Згідно з ч.7 ст.7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Пунктом 26 ч.1 ст.2 Кодексу цивільного захисту України визначено, що небезпечний чинник - це складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров'ю людини, а згідно п.33 цієї ж статті, пожежна безпека - це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов'язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Згідно з п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частинами 1 - 3 ст.68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. Приписи, постанови, розпорядження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, щодо усунення порушень встановлених законодавством вимог з питань техногенної та пожежної безпеки можуть бути оскаржені до суду в установлений законом строк.

Згідно з ст.70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Пунктом 4 розділу 1 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417 визначено, що пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Отже, встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, може бути підставою для повного або часткового зупинення роботи у разі наявності хоча б однієї з 11-и підстав, які визначені ст.70 Кодексу цивільного захисту України.

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об'єкта нерухомості до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Вжиття заходів реагування на порушення правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.12.2017, Комунальний заклад "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" є комунальною організацією, засновником якої є Хмельницька міська, і має вид діяльності: 86.10 Діяльність лікарняних закладів ( стор. 41-47).

За результатом перевірки позивач, також склав Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 24.11.2017 (далі - Припис від 24.11.2017) в якому зафіксував ті ж порушення, які вказані в ОСОБА_5 № 491 та надав відповідачу строк для їх усунення, зокрема до 22.12.2017 ( стор. 92 -94). При цьому, пунктом 14 цього Припису відповідачу надано строк на усунення цього порушення до 02.10.2017, що протиправно, адже перевірка проводилась з 20.11.2017 по 24.11.2017 і Припис складено 24.11.2017, що відповідно вказує на неможливість усунути недоліки до моменту їх виявлення.

Крім того, відповідач на час розгляду справи усунув частину зафіксованих ОСОБА_5 №491 порушень і продовжує усувати, про що надав суду відповідні докази ( стор. 85 -89).

Також, потрібно враховувати: 1) що усунення відповідачем частини порушень вказує на відсутність сукупності порушень, які як підставу для застосування цього суворого заходу реагування вказує позивач; 2) не конкретизовані порушення щодо кожної з 5-ти будівель, а окремі порушення позивач фактично не встановив. Так у п.7 Опису виявлених порушень ОСОБА_5 №491 ствердив: "Не демонтоване облицювання стін на шляхах евакуації виконане з горючих матеріалів з невизначеними властивостями пожежної безпеки", яке, на думку суду, і не повинно демонтуватись, так як ніхто не встановив, що це облицювання виконане з горючих матеріалів. Цей висновок позивач робить тільки з відсутності документів на це облицювання (сертифікати, дослідження цих матеріалів), чому суд дає критичну оцінку, адже перевірка цього облицювання може дати різний результат ( не горюче або горюче облицювання); 3) повне зупинення цього лікувального закладу фактично унеможливить усунення порушень. При цьому, суд не ставить під сумнів, що порушення, які залишились невиконаними, повинні бути усунуті відповідачем за допомогою засновника, якщо той зацікавлений у збереженні цього комунального закладу, так як для їх усунення потрібні значні кошти і розумний строк. Крім цього, позивач, в свою чергу, не позбавлений права і повинен перевірити виконання Припису і порушень, зафіксованих ОСОБА_5 №491, за результатом чого у випадку наявності законних підстав, може ставити питання про повне зупинення експлуатації закладу, а не формально, на думку суду, як у цьому випадку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суб'єкт владних повноважень не довів позовні вимоги щодо повної зупинки Комунального закладу "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр", що підтверджено доказами, які перевірено судом.

Керуючись Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Кодексом цивільного захисту України, статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області (код 38662200, вул. Героїв Чорнобиля, 1/2, м. Хмельницький, 29000) за №01-4837/19 від 08.12.2017 до Комунального закладу "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" ( код 01110920, вул. Волочиська, 6, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29001), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Хмельницька міська рада ( код 33332218, вул. Гагаріна, 3, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000), про застосування заходів реагування, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 січня 2018 року о 18 год.

Головуючий суддя ОСОБА_6