Справа № 820/6716/17
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

25.01.2018 р. справа №820/6716/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження відповідно до ст.263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 до Київського ОУПФУ м. Харкова про 1) визнання протиправними дій з приводу відмови у здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення; 2) скасування рішення №202 від 30.10.2017р.; 3) зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (місцезнаходження - 61013, Харківська область, місто Харків, 2-й Омський в'їзд, буд.№9) в розмірі 86 відсотків від суми для обчислення заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області від 07.06.2017р. №04-54/308, починаючи з 01.03.2017 р. з урахуванням раніше виплачених сум, -

встановив:

Позов був поданий до канцелярії суду 29.12.2017 р. Рішення про відкриття провадження у справі було прийнято 03.01.2018 р. Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 18.01.2018 р.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що громадянин як суддя у відставці має право на збільшення розміру щомісячного грошового утримання, але рішенням тероргану ПФУ у призначенні та виплаті пенсії протиправно відмовлено.

Відповідач, Київське ОУПФУ м. Харкова, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Як зясовано судом, спір склався з приводу соціального захисту громадянина у вигляді/у спосіб одержання коштів як виплат за щомісячним довічним утриманням судді у відставці.

Згадані правовідносини унормовані як приписами загальних норм права, до яких належать положення ст. 46 Конституції України, ст. 25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", так і спеціальних норм права, до яких у даному випадку відносяться положення ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач є суддею у відставці, щомісячне довічне грошове утримання якого складає 86% суддівської винагороди судді, котрий працює на відповідній посаді, звертався до тероргану ПФУ з приводу збільшення розміру щомісячного довічного грошового утримання, одержав письмове рішення про відмову №202 від 30.10.2017 р.

Вчинена відмова у перерахунку обґрунтована судженнями владного субєкта про те, що допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди.

Перевіряючи відповідність спірного діяння владного субєкта вимогам закону, зокрема, і ч. 2 ст. 2 КАС України, суд зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах відсутній факт збільшення розміру суддівської винагороди професійного судді місцевого загального суду, а звернення позивача з приводу перерахунку у бік збільшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці було зумовлено тим, що первісний розмір означеного платежу був визначений без урахування допомоги на оздоровлення.

Водночас з цим, суд не сприймає цю обставину як підставу для відмови у позові, адже загальними нормами права ст.ст.84, 99 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.ст.44, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено право будь-якої фізичної особи на перерахунок пенсії і єдиною умовою для реалізації цього права є подання письмової заяви до тероргану ПФУ.

У даному випадку позивач такої вимоги закону дотримався.

Суд не знаходить підстав для визнання правомірною вчиненої владним субєктом відмови у перерахунку, позаяк, по-перше, згідно з ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» допомога на оздоровлення є невідємною складовою частиною оплати праці професійного судді, по-друге, згідно з законом допомога на оздоровлення є обєктом справляння страхових внесків, по-третє, включення цього платежу до структури оплати праці професійного судді підтверджено довідкою ТУ ДСА у Харківській області №04-50/475 від 18.10.2017 р.

З огляду на викладене вимоги позивача про визнання протиправним та скасування спірного рішення владного субєкта про відмову у проведенні перерахунку підлягають задоволенню і поглинають собою вимоги про визнання неправомірними дій владного субєкта, вчинених при виданні спірного рішення, адже ці дії охоплюють всю процедуру вирішення питання по суті заяви і у даному конкретному випадку остаточно втілюються у змісті спірного рішення.

Внаслідок цього владний субєкт підлягає обтяженню обовязком здійснити перерахунок, але не з бажаної для позивача дати 01.03.2017 р., а з 01.11.2017 р.

До такого висновку суд доходить, оскільки положення спеціальної норми права ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" не регламентують даного питання, а натомість у силу приписів загальних норм права ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за заявою, поданою після 15 числа поточного місяця, виплата перерахованих сум відбувається з першого числа наступного місяця.

У спірних правовідносинах позивач одержав довідку від ТУ ДСА області лише 18.10.2017 р., і звернувся до владного субєкта заявою від 24.10.2017 р., а відтак вправі очікувати підвищення лише з 01.11.2017 р.

Окрім того, суд не вбачає правових підстав для виплат з березня 2017 р. збільшеного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за відомостями особового рахунку жовтня 2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний субєкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України.

Натомість факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах у галузі справи соціального забезпечення знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом обставиною для задоволення заявлених вимог в частині скасування спірного рішення і обтяження владного субєкта обовязком здійснити перерахунок з 01.11.2017 р.

При цьому, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, надана судом юридична оцінка обставинам відсутності перешкод для призначення пенсії у спірних правовідносинах є обовязковою для відповідача як владного субєкта.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київського обєднаного Управління Пенсійного фонду України міста Харкова №202 від 30.10.2017 р.

Зобов'язати Київське обєднане управління Пенсійного фонду України у місті Харкові (місцезнаходження 61022, Харківська область, місто Харків, пл. Свободи, буд.№5, підїзд №2, поверх №3; ідентифікаційний код 41247819) здійснити з 01.11.2017 р. перерахунок ОСОБА_1 (місцезнаходження 61013, Харківська область, місто Харків, 2-ий Омський вїзд, буд.№9) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області №04-50/475 від 18.10.2017 р.

У решті вимог позов залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Роз'яснити, що скарга може бути подана у порядку ч. 1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду або у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Сліденко А.В.