Справа № 361/6626/17
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/6626/17
Провадження № 2-а/361/645/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварського міського відділу (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

установив:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Броварського міського відділу (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалід II групи.

У 1986 році ОСОБА_1 перебував на службі в Броварському МВ ГУМВС України в Київській області на посаді старшого державтоінспектора в званні капітана міліції і був відряджений до зони відчуження, де безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи з 27 по 28 квітня 1986 року в м. Прип'ять і де від впливу іонізуючого випромінювання втратив здоров'я, отримав невиліковну фізичну і психологічну недугу, внаслідок чого став інвалідом.

ОСОБА_1 отримав від Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження.

Згідно даної довідки розмір заробітної плати ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження м. Прип'ять Чорнобильського району за період з 27.04.1986 р. - 28.04.1986 р. становить 73,12 крб.

Позивач звернувся до відповідача з проханням провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством та надати нову довідку про отриману заробітну плату, одержаної за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Однак відповідач відмовив в задоволенні заяви позивача.

Вважає, що такі дії відповідача незаконні та суперечать чинному законодавству.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати протиправними дії Броварського MB (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку грошового забезпечення одержаного за роботу в зоні відчуження ЧАЕС, визначити розмір грошового забезпечення (заробітної плати) ОСОБА_1 в сумі 882 крб. 86 коп., одержаного за роботу в зоні відчуження в м. Прип'ять Чорнобильського району з 27.04.1986 р. по 28.04.1986 р. та зобов'язати Броварський MB (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області здійснити перерахунок з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити ОСОБА_1 у довідку про заробітну плату за роботу в III зоні небезпечності (в зоні відчуження Чорнобильської АЕС) в м. Прип'ять 27.04.1986 р. та 28.04.1986 р. (кратність 5, денна тарифна ставка 15,76 крб.) із включенням до неї одноразової грошової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 709,50 карбованців, збереженої заробітної плати за дні роботи в зоні в розмірі 15,76 крб. та заробітної плати в сумі 157,60 крб. за роботу в зоні відчуження м. Прип'ять Чорнобильського району, що в загальному складає 882,86 крб. і надати довідку з урахуванням вказаних виплат.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання представник відповідача Броварського міського відділу (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалід II групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та вкладкою до нього НОМЕР_2 та посвідченням серії НОМЕР_3 (а.с.9).

У 1986 році ОСОБА_1 перебував на службі в Броварському МВ ГУМВС України в Київській області на посаді старшого державтоінспектора в званні капітана міліції і був відряджений до зони відчуження, де безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи з 27 по 28 квітня 1986 року в м. Прип'ять і де від впливу іонізуючого випромінювання втратив здоров'я, отримав невиліковну фізичну і психологічну недугу, внаслідок чого став інвалідом (а.с.10,11).

ОСОБА_1 отримав від Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження.

Згідно даної довідки розмір заробітної плати ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження м. Прип'ять Чорнобильського району за період з 27.04.1986 р. - 28.04.1986 р. становить 73,12 крб. (а.с.12).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача Броварського міського відділу (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області з проханням провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством та надати нову довідку про отриману заробітну плату, одержаної за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Однак відповідач відмовив в задоволенні заяви позивача, посилаючись на те, що отримана останнім одноразова грошова винагорода носить разовий характер і не є складовими грошового забезпечення та до картки про нарахування грошового забезпечення і довідки, виданої на підставі постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7, не включаються (а.с.13).

Згідно довідки за № 124 від 06.10.2017 р., виданої Броварським міським відділом головного управління МВС України в Київській області, за роботу в м. Прип'ять з 27.04.1986 р. по 28.04.1986 р. виплачена заробітна плата (грошове забезпечення) в сумі 73,12 крб. При цьому, оплата праці за дні роботи в зоні розрахована так: 95,00+120,00:30*2 дні*4кратність=57,36 крб. Збережена заробітна плата: грошове утримання: (посадовий оклад 95,00 крб.; оклад за звання - 120,00 крб.; вислуга років - 21,50 крб.) = 15,76 крб. (а.с.12).

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці ООН № 115 «Про захист працівників від іонізуючої радіації» і п.п. 1.11 ОСП-72/80 основних санітарних правил, оплачуватися має весь час знаходження працівника в умовах радіації більше 1,4 мілібер на годину (без засобів індивідуального захисту).

Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ № 778 від 23.10.1973 р. не може скасовувати норму закону про відшкодування фактичних збитків, завданих громадянину ядерним інцидентом згідно п. 1, 2, 3 ст. 2 Закону України «Про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та її фінансове забезпечення».

Підприємства і організації у разі неправильної оплати праці в зоні відчуження, повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ЛНА на ЧАЕС (з листа Мінсоцполітики від 09.06.1995 р. № 224/8.13).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з моменту звернення позивача ОСОБА_1 до відповідача Броварського міського відділу (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області.

У відповідності до розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» № 964 від 17 травня 1986 року в тих випадках, коли працівник отримує гранично допустиму дозу радіації, йому виплачується одноразова винагорода - особам офіцерського складу військових частин, офіцерського та начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою та військовим чи спеціальним званням.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006-р, з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986 - 1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, органам внутрішніх справ дозволено перераховувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні ЧАЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Крім того, доручено МВС та Мінсоцзахисту призначити і перерахувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з названим розпорядженням грошового утримання.

Так, під час виконання службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зазначений період ОСОБА_1 отримав радіаційну дозу опромінення в 35,3 бер.

Основні дозові межі радіоактивного опромінення встановлені ст. 5 Закону України «Про захист людини від іонізуючого випромінювання» від 1998 року.

Згідно цієї норми, основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичних груп, не повинні перевищувати встановленого цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз.

Відповідно до примітки до частини 1 ст. 5 зазначеного закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

Отже, отримана ОСОБА_1 доза радіоактивного опромінення склала 353 мілізіверта (35,3 бер х 10 = 353 мілізівертів).

По своїй займаній посаді і спеціальному званню на той час ОСОБА_1 відносився до осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, таким чином одноразова винагорода ОСОБА_1 за отриману граничну допустиму дозу радіації становить 709,50 карбованців: посадовий оклад 85,00 карбованців, звання 110 карбованців, вислуга років 21,50 крб. ((95+120+21,50) х 3 = 709,50 крб.).

Відповідно до підпункту другого пункту першого постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 було постановлено поширити на працівників підприємств, організацій та установ, незалежно від відомчої підпорядкованості (включаючи осіб, тимчасово переведених і відряджених), а також на військовослужбовців та військових будівельників, зайнятих на зазначених роботах, дію пунктів 1 (на період проведення цих робіт) і 10 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156.

Згідно п. 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС», було постановлено виплачувати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які виконують службові обов'язки у зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади та оклади за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі.

Тобто, зазначена норма була обов'язковою до виконання в частині нарахування окладу позивачу у подвійному розмірі, а як вбачається з наданої довідки грошове утримання (посадовий оклад і оклад за звання) взяті в однократному розмірі - по 7,88 крб. за день.

Право позивача на отримання подвоєних окладів за посадою та спеціальним званням підтверджується також Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.11.1993 р. № 1006, яким з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, дозволити МВС перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу.

Таким чином, денна тарифна ставка позивача за дні роботи (служби) в зоні відчуження складає 15,76 крб. (7,88 крб. х 2 = 15,76 крб.).

Відповідно до підпункту третього пункту першого постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 було постановлено надати право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам проводити оплату праці працівників, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, у розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 р. № 964.

Згідно Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 р. № 1031-рс було вирішено поширити на військовослужбовців, начальницький і рядовий склад органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, порядок і розміри підвищеної оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 р. № 964. При цьому, грошове утримання у підвищених розмірах виплачувати виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам і мічманам також з окладів за військовим чи спеціальним званням.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 р. № 964 були встановлені зони небезпеки, де оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони ЧАЕС, розташованих на III, II і І зону небезпеки, провадилась відповідно у 5, 4, 3 - кратному розмірі тарифних ставок (посадових окладів).

Перелік населених пунктів і виробничих об'єктів, де оплата праці проводилась відповідно до зон небезпеки, затверджено рішенням Урядової комісії від 07.08.1986 р. № 87, згідно якого у квітні 1986 року м. Прип'ять відносилось до III зони небезпеки.

ОСОБА_1 був відряджений для участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 27 по 28 квітня 1986 р. в м. Прип'ять (2 дня в III зоні).

Оплата праці за дні роботи в зоні ЧАЕС ОСОБА_1 складає:

15,76 крб. (денна тарифна ставка) х 2 (робочих дня) х 5 (кратність) = 157,60 крб. + 15,76 крб. (збережений з-к) = 173,36 крб.

Одноразова грошова винагорода за отриману гранично допустиму дозу радіації складає 709,50 крб.

Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про правонаступництво України», зазначені нормативні акти не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України, іншими нормативними актами порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, не передбачені, у зв'язку з чим вони є діючими на теперішній час.

Відповідно до статі 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами.

Так, Міністерство праці та соціальної політики України в своєму листі від 06.03.2012 року № 544/20/132-12 надало роз'яснення, а саме: «...Відомості про встановлення умов і розмірів оплати праці та умов їхнього запровадження по конкретних особах можуть мати, а отже й надавати виключно підприємства, установи, організації (далі - підприємства), де працювали ці особи, або їхні правонаступники. Згідно статті 15 цього ж Закону видача довідок про заробітну плату у період роботи (служби) з ліквідації наслідків аварії па Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами (військкоматами), які відповідно до ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» несусь матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її».

Листом Міністерства праці України від 22.11.1995 року № 09-3815 повідомлялося, що у разі неправильного нарахування заробітної плати особам, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1987 роках, згідно з листом Міністерства праці України від 29 10.1992 р. № 09-3751 Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС від 29.10.1992 р. № 1082/ЗК та Міністерства фінансів України від 29.10.1992 р. № 13-412/308 на підставі стверджуючих документів підприємство (організація), яке відряджало працівника в зону відчуження (або його правонаступник), має зробити перерахунок заробітної плати і надати довідку про новий розмір заробітної плати в зоні відчуження для подання до органу Пенсійного Фонду України за місцем проживання особи - для перерахунку розміру пенсії.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

Ст. 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

У ст. 2 цього ж Закону передбачено, що основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати: до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У ст. 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що грошові компенсаційні виплати у вигляді добових віднесено до додаткової заробітної плати.

Відповідно до ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» передбачено, що рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Рішенням Конституційного суду України № 8-рп/2013 від 15 жовтня 2013 року у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА 7 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що праву працівника на належну заробітну плату кореспондує обов'язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник, у разі порушення законодавства про оплату праці, має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Таким чином, під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Згідно із ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставни, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 6, 77, 78, 90, 242, 243, 244, 245, 246, 257-263 КАС України, п. 10 ч. 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 р., суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Броварського MB (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку грошового забезпечення одержаного за роботу в зоні відчуження ЧАЕС.

Визначити розмір грошового забезпечення (заробітної плати) ОСОБА_1 в сумі 882 крб. 86 коп., одержаного за роботу в зоні відчуження в м. Прип'ять Чорнобильського району з 27.04.1986 р. по 28.04.1986 р.

Зобов'язати Броварський MB (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області здійснити перерахунок з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити ОСОБА_1 у довідку про заробітну плату за роботу в III зоні небезпечності (в зоні відчуження Чорнобильської АЕС) в м. Прип'ять 27.04.1986 р. та 28.04.1986 р. (кратність 5, денна тарифна ставка 15,76 крб.) із включенням до неї одноразової грошової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 709,50 карбованців, збереженої заробітної плати за дні роботи в зоні в розмірі 15,76 крб. та заробітної плати в сумі 157,60 крб. за роботу в зоні відчуження м. Прип'ять Чорнобильського району, що в загальному складає 882,86 крб. і надати довідку з урахуванням вказаних виплат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Сердинський