Справа № 336/6499/17
Суддя: Дмитрюк О. В.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

24.01.18Справа № 336/6499/17
Провадження № 2-а/336/57/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, який діє як адміністративний суд, у складі судді Дмитрюк О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку йому пенсії з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати відповідача перерахувати та виплачувати їй пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч. 1 ст. 29 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 16,5 %, починаючи з 03.04.2017 року та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме: 640,00 грн. - судового збору.

Позивач посилається на те, що він до 2017 року перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ».

Після призначення пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати, з його заробітної плати сплачувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

З 03.04.2017 року позивачу було призначено пенсію за віком, яку розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

З метою усунення протиправних дій відповідача, щодо невірного обчислення та виплати пенсії, позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2017 року по справі № 336/3082/17 його адміністративний позов задоволено. УПФУ у ОСОБА_2 районі м. Запоріжжя зобов'язано здійснити їй перерахунок та призначити пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 рр.) та виплатити позивачеві недоотриману суму пенсії у вигляді різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією з 03.04.2017 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2017 р. постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя залишено без змін.

25.10.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію.

ОСОБА_2 обєднаного УПФУ м. Запоріжжя № 486/Л-1 від 01.11.2017 року у перерахунку пенсії йому було відмовлено, та зазначено, що позивач не має права на підвищення пенсії, яке передбачене ст. 29 Закону, оскільки до призначення пенсії за віком йому виплачувалася пенсія за вислугою років.

На переконання позивача даними діями відповідач порушив його законні права та інтереси, оскільки вони ґрунтуються на безпідставних мотивах і не відповідають критеріям правомірності, визначеними ч. 3 ст. 2 КАС України (в редакції 2005 р.).

Так, він народився 31.07.1954 року. Згідно положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для нього передбачений загальний пенсійний вік 60 років. З заявою про призначення пенсії за віком він звернувся після досягнення 62-річного віку, а саме в квітні 2017 року, саме з цього періоду він отримує пенсію за віком. Тобто, пенсія за віком йому призначена на 33 місяці пізніше. Таким чином, застосовуючи розрахунок у відповідності до ст. 29 Закону № 1058 вважає, що її пенсія повинна бути підвищена на 16,5 % (33 місяці х 0,5% = 16,5 %).

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, за позовом просить визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного УПФУ м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та зобовязати відповідача перерахувати та виплачувати йому пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням ч. 1 ст. 28 цього Закону за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 16,5 %, починаючи з 03.04.2017 року.

Відповідач Шевченківське обєднане УПФУ м. Запоріжжя надало до суду заперечення проти позовної заяви, в яких просить суд вимоги позивача щодо визнання протиправними дій управління та зобов'язання вчинення дій залишити без задоволення у зв'язку із тим, що до моменту переходу на пенсію за віком, позивач отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ», тому правові підстави для підвищення розміру пенсії відповідно до ч. 1ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відсутні.

Ухвалою суду від 17.11.2017 р. було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у скороченому провадженні у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України (в редакції 2005 року). Адміністративний позов в частині вимог в строк до 12.05.2017 р. включно залишені без розгляду.

У відповідності до п. 10 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження, у відповідності до ст. 263 КАС України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у звязку із наступним.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_3 народився 31 липня 1954 року, перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ».

Після призначення пенсії позивач продовжував працювати.

31.07.2014 р. ОСОБА_1 досяг пенсійного віку.

З 03.04.2017 року ОСОБА_1, за його заявою, було переведено з пенсії за вислугою років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

25.10.2017 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 обєднаного УПФУ м. Запоріжжя з заявою про перерахунок пенсії у відповідності до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Листом № 486/Л-1 від 01.11.2017 року у перерахунку пенсії йому було відмовлено.

Відповідно до положень ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

На 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців.

На 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Згідно статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Проте, на момент призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, він не мав права на жодний інший вид пенсійного забезпечення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що реалізація права позивача на пенсію на підставі Закону № 1058 проводиться вперше.

Позивач народився 31 липня 1954 року. Згідно положень ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», для нього передбачений загальний пенсійний вік - 60 років.

Із заявою про призначення пенсії за віком позивач звернувся після досягнення 62 річного віку, з 03 квітня 2017 року він отримує пенсію за віком. Тобто позивачеві було призначено пенсію за віком на 33 місяці пізніше.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача про те, що позивач вже отримував пенсію за вислугою років, оскільки статтею 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом. При цьому пенсія за даною нормою тлумачиться як щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

У розумінні наведеної норми Закону ОСОБА_1 - пенсіонером за цим Законом не була, набувши встановленого пенсійного віку та маючи при цьому більш ніж достатнього страхового стажу, отримав право на первинне призначення пенсії за віком в такому ж порядку, як і інші громадяни України, що звернулись за призначенням пенсії у 2017 році, з усіма правами, доплатами та збільшенням.

Оскільки позивачу призначена пенсія за віком з пізнім виходом на пенсію, а саме на 33 місяці, тому він набув права на підвищення розміру пенсії відповідно до статті 29 закону №1058-1У, а саме на 16,5% (33 міс. х 0,5% = 16,5%).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються, зокрема із судового збору.

Керуючись ст.ст. 26, 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 9, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень частини 1 статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, пенсію за віком у розмірі обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого частиною 1 статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 16,5%, починаючи з 13.05.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - ОСОБА_2 обєднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Дмитрюк