Справа № 814/2543/17
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 р. № 814/2543/17
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Устинов І.А. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 55213

до відповідача:Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056

про:визнання протиправною та скасування постанову від 25.05.2017р. № 009326,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування Постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу у сумі 1700,00 грн. № 009326 від 25.05.2017 року, прийняту виконуючим обов'язки начальника Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області ОСОБА_3

В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що висновки відповідача, зроблені в ході габаритно-вагового контролю олії соняшникової нерафінованої (наливний вантаж) здійснені з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими з підстав викладених в письмових запереченнях.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в порядку письмового провадження. Позивач адміністративний позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду письмові заперечення проти позову та просить суд відмовити в задоволенні позову повністю. Крім того, відповідач надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в порядку письмового провадження.

З врахуванням положень частин 1, 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на підставі наявних у ній доказів у письмовому провадженні.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

04.04.2017 року позивач здійснював транспортування олії соняшникової нерафїновапої (наливний вантаж) за маршрутом: м. Красноград Харківської області - м. Миколаїв. Перевезення вантажу здійснювалося наступними транспортними засобами: тягачем марки MAN TGA 26.483 державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХМ051723 від 14.04.2017 року: з напівлричепом-цистсрною SCIIWARZMULLER НК 3/F. державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить позивачу на праві власності згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХМ 191849 від 21.03.2017 року.

Під час руху на 24 км. об'їздпої дороги м. Новомосковськ автошлях МІ8 позивач був зупинений працівниками Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області (далі - Управління Укртрансбезпеки) для проходження габаритно-вагового контролю.

За результатами габаритно-вагового контрою позивачу видано акт № 0000713 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 04.04.2017 року та дві довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю без номеру від 04.04.2017 року та запропоновано продовжити рух по маршруту.

Згідно з актом № 00000713 від 04.04.2017 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, посадовими особами контролюючого органу під час проведення габаритно-вагового контролю були встановлені наступні порушення:

1) під час здійснення первісного зважування:

- фактична поїзна маса транспортного засобу становила 43350 кг, у той час як допустимою нормою є 44000 т;

- фактична маса осьового навантаження: на 1 вісь становила 5600 кг при нормативно допустимій масі 11000 кг; на 2 спарену вісь - 13100 кг при нормативно допустимій масі 18000 т.; на 3 (строєну) вісь 24650 кг (8300 + 8100 + 8250) при нормативно допустимій масі 24000 кг;

2) під час здійснення повторного зважування:

- фактична повна маса транспортного засобу становила 44700 кг, у той час як допустимою нормою є 44000 т;

- фактична маса осьового навантаження: на 1 вісь становить 7000 кг при нормативно допустимій масі 11000 кг; на 2 спарену вісь - 12000 кг при нормативно допустимій масі 18000 т.; на 3 (строєну) вісь 25700 кг (9950 + 8250 + 7500), при нормативно допустимій масі 24000 кг.

Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 р., передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства). Основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 р. "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

У відповідності до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 р. (п. 3) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно Правил дорожнього руху (п. 22.5) передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м, за довжиною 22, фактичну масу понад 40т , навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 16 т, строєні 22 т .

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак, належний фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 транспортний засіб після проходження габаритно-вагового контролю продовжив свій рух по маршруту, транспортний засіб тимчасово не затримувався.

Зазначене свідчить про відсутність будь-яких підстав для віднесення вищевказаного транспортного засобу до категорії великовагових, а також для накладення відповідачем на позивача будь-яких санкцій.

Крім того, після здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача, працівниками Укртрансбезпеки не було повідомлено ОСОБА_1 про назву вагового комплексу, на якому здійснювався габаритно-ваговий контроль, хоча перевіряючими були зроблені висновки про перевантаження транспортного засобу на вісь.

Зі змісту складеного Акта № 0000713 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 04.04.2017 року, довідок про результати здійснення габаритно- вагового контролю вбачається, що вони не містять будь-яких характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування моїх транспортних засобів, який відсоток похибки таких ваг і чи враховувався під час зважування наливний стан вантажу тощо.

Вказане свідчить про порушення порядку проходження відповідного контролю з боку працівників Укртрансбезпеки.

Проходження габаритно-вагового контролю автомобільного транспорту позивача здійснювалось на пересувних автомобільних вагах у динамічному стані (русі). Позивач здійснював транспортування олії соняшникової нерафінованої, що є рідким наливним вантажем, який постійно переміщується по всім осям транспортного засобу під час його руху.

Відповідно до п.19 Порядку № 879 передбачено, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію № 02-84-08 (далі Методика).

Вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі. Зазначене свідчить про відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортних засобів з відповідним видом вантажу, та, відповідно, про неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів.

Згідно з п. 3.1 Рекомендацій Міжнародної організації законодавчої метрології ;МОЗМ) рідину можна зважувати тільки шляхом повного занурення автомобіля - цистерни на платформу. Ваги для поосного або групового (група осей) зважування відповідно до рекомендацій МОЗМ не можуть використовуватися для зважування рідких вантажів.

Таке зважування не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі, зсув центру ваги при нахилі навісного обладнання при заїзді на платформу ваг, коли починається рівномірний рух рідини в безнапірному потоці.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, яким керувався відповідач, не передбачає порядку здійснення зважування транспортного засобу з рідким вантажем- олією.

Відповідна методика, згідно якої ( п. 19) зазначеного вище Порядку повинно проводитись вимірювання, відсутня.

Відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортного засобу з відповідним видом вантажу унеможливлює встановлення факту порушення вагових параметрів, оскільки вони в будь-якому випадку при зважуванні автомобіля у динамічному стані не будуть відображати дійсну вагу по осях.

Виходячи з того, що транспортний засіб позивача не затримувався відповідачем після проходження габаритно-вагового контролю, можна зробити висновок про те, що він не відноситься до категорії великовагових, а накладення відповідачем будь-яких штрафних санкцій на позивача є неправомірним діянням.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідачем не доведено, що Постанова про застосування адміністративно- господарського штрафу № 009326 від 25.05.2017 року є правомірною та складеною відповідно до вимог чинного законодавства, тому позов належить задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати Постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу в розмірі 1700,00 грн. № 009326 від 25.05.2017 року, прийняту виконуючим обов'язки начальника Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області ОСОБА_3.

3. Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640 грн. (шістсот сорок гривень), сплачений квитанцією № 6464 від 24.11.2017 року за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя І. А. Устинов