Справа № 265/7040/17
Суддя: Гноєвой С. С.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/7040/17
Провадження № 2-а/265/64/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

за участю секретаря Мамаєвої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по адміністративній справі, -

В С Т А Н О В И В :

10 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови серії АР №873586 винесену інспектором роти батальйону УПП в м. Маріуполі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 від 02 жовтня 2017 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що згідно оскаржуваної постанови він 02 жовтня 2017 року близько 16 год.45 хв., керуючи автомобілем Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, на перехресті пр. Бойко вул. М. Мазая в м. Маріуполі та при непрацюючих світлофорах не виконав жести регулювальника, чим порушив п.п. 8.3 та 8.8 ПДР України. Зазначає, що з винесеною постановою він не згоден, оскільки ПДР не порушував. Окрім того, відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, позбавив його права на захист. Просив скасувати зазначену постанову.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги він не визнає. 02 жовтня 2017 року на перехресті вул. ОСОБА_3 пр. Бойко в м. Маріуполі був вимкнений світлофор. Водій ОСОБА_1 рухався на своєму автомобілі та заборонений сигнал регулювальника. Позивача було зупинено та розяснено його права. Після чого відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши доводи позивача, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, постановою серії АР №873586 винесену інспектором роти батальйону УПП в м. Маріуполі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 від 02 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу 425 гривень.

Мотивувальною частиною оскаржуваної постанови зазначено, що ОСОБА_1 02 жовтня 2017 року близько 16 год.45 хв., керуючи автомобілем Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, на перехресті пр. Бойко вул. М. Мазая в м. Маріуполі при непрацюючих світлофорах не виконав жести регулювальника, чим порушив п.п. 8.3 та 8.8 ПДР України. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Як доказ вини позивача у судове засідання було надано представником відповідача оптичний диск з відеофіксацією правопорушення, переглядом якого встановлено, що автомобіль Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись на перехресті пр. Бойко -вул. ОСОБА_3, дійсно не виконав жести регулювальника.

Згідно п. 8.3 ПДР України сигнали регулювальника мають перевагу перед сигналами світлофорів та вимогами дорожніх знаків і є обовязковими для виконання. Водії та пішоходи повинні виконувати додаткові вимоги регулювальника, навіть якщо вони суперечать сигналам світлофорів, вимогам дорожніх знаків і розмітки.

Згідно п. 8.8 ПДР України сигналами регулювальника є положення його корпуса, а також жести руками, в тому числі з жезлом або диском з червоним світлоповертачем, які мають такі значення: а) руки витягнуті в сторони, опущені або права рука зігнута перед грудьми: з лівого і правого боків - дозволено рух трамвая прямо, нерейковим транспортним засобам - прямо і праворуч; пішоходам дозволено переходити проїзну частину за спиною та перед грудьми регулювальника; з боку грудей і спини - рух усіх транспортних засобів і пішоходів заборонено; б) права рука витягнута вперед: з лівого боку - дозволено рух трамвая ліворуч, нерейковим транспортним засобам - у всіх напрямках; пішоходам дозволено переходити проїзну частину за спиною регулювальника; з боку грудей - усім транспортним засобам дозволено рух лише праворуч; з правого боку та спини - рух усіх транспортних засобів заборонено; пішоходам дозволено переходити проїзну частину за спиною регулювальника; в) рука піднята вгору: рух усіх транспортних засобів і пішоходів заборонено в усіх напрямках. Жезл використовується поліцейськими та працівниками підрозділів військової інспекції безпеки дорожнього руху тільки для регулювання дорожнього руху.

З огляду на наведе суд дійшов висновку, що позивач не повинен був починати рух на заборонений жест регулювальника.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху за частиною 2 статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, що визначено ч. 2 ст. 258 КУпАП.

На підставі п. 10 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати усі обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Суд зазначає, що відповідальність, визначена ст. 122 ч. 2 КУпАП, передбачена, в тому числі, за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника

З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення на підставі порушення ним ст. 122 ч. 2 КУпАП була винесена інспектором роти батальйону УПП в м. Маріуполі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 відповідно до діючого законодавства, бо суду було надано переконливі докази щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП, оскільки позивач порушив п. 8.3, 8.8. ПДР України.

Посилання позивача на рішення КСУ від 26 травня 2015 року № 25-рп/2015 по справі № 1-11/2015, яким було вирішено, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, - не приймаються до уваги судом, оскільки таке рішення не суперечить положенням КУпАП, які набули змін із набуттям чинності 8 серпня 2015 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», а також розробленої на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України «Про національну поліцію» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно із цим, а також оскільки обставини на які посилається позивач не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись 6-9, 20, 90, 242-247 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по адміністративній справі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Повний текс рішення складено 19 січня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гноєвой С.С.