Справа № 670/72/13-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2013-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 670/72/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Потапов О.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2013 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Залімського І. Г.

суддів: Ватаманюка Р.В. Курка О. П.

секретар судового засідання: Мукашик М.О.

за участі:

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області про визнання протиправною бездіяльності суб'єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2013 року до Віньковецького районного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_3 (позивач) до управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області (відповідач) про визнання протиправною бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2013 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2013 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представника позивача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2011 року у справі №2-а-511/10/2202 змінено постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 01.11.2010 року та зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 18.05.2010 року по 31.10.2010 року з урахуванням виплачених сум.

Вказана постанова набрала чинності і прийнята до добровільного виконання управлінням Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі (виконавчий лист №2-а-511/10 від 27.10.2012 року). На час розгляду справи кошти ОСОБА_4 нараховані, однак не виплачені внаслідок відсутності коштів.

15.01.2013 року позивач звернувся із заявою до відповідача в якій вказав, що відмовляється від виконанні судового рішення, а тому відкликає виконавчий документ. Листом № 490/03 від 22.01.2013 року відповідач відмовив у повернені позивачу виконавчого документа №2а-511/10 виданого Віньковецьким районним судом 27.10.2012 року посилаючись на обов'язковість виконання судового рішення.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена відмова являється неправомірною та порушує права позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

В мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд першої інстанції посилається на положення Закону України «Про виконавче провадження», застосовуючи їх до правовідносин, які склались у зв'язку із добровільним виконанням судового рішення.

Разом з цим, вказаний закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Однак, в даному випадку відповідач виконує судове рішення в добровільному порядку, доказів відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-а-511/10 від 27.10.2012 року матеріали справи не містять, а тому відсутні підстави для застосування вказаного Закону до даних правовідносин.

Також колегія суддів звертає увагу на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Так, позивач заявив вимоги до управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області, яке є органом виконавчої влади, про визнання протиправною його бездіяльності, що полягала в неповерненні виконавчого документа.

Відповідно до ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті; адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України.

Окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Тобто, дана справа, відповідно до правил предметної підсудності, визначених ст.18 КАС України, не належить до справ, які розглядають місцеві загальні суди як адміністративні суди, а повинна розглядатись окружним адміністративним судом, чого не було враховано судом першої інстанції.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам ОСОБА_4, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 8 ст. 3 КАС України закріплено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Право на захист - це суб'єктивне цивільне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Завдання правосуддя це розгляд та вирішення правового спору, захист порушених субєктивних прав особи.

Відповідно до ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2011 року у справі №2-а-511/10/2202 та постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 01.11.2010 року захищено право позивача на отримання надбавки до пенсії в належному розмірі, відповідач здійснює залежні від нього заходів для виконання судових рішень в добровільному порядку, а припинення виконання вказаного рішення у зв'язку із поверненням виконавчого документа можна розцінити як порушенням вимог діючого законодавства щодо обов'язковості судових рішень.

Крім того, навіть за умови повернення виконавчого листа стягувачу, вказане не призведе до відновлення порушених на його думку прав.скільки рішення про перерахунок пенсії на підставі рішення суду уже прийнято відповідачем, а підстави для його самостійного скасування чинним законодавством не передбачені.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, так як прийняте з порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області задовольнити повністю .

Постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області про визнання протиправною бездіяльності суб'єкта владних повноважень, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі "02" квітня 2013 р.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Ватаманюк Р.В.

ОСОБА_5