Справа № 552/7819/17
Суддя: Кузіна Ж. В.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7819/17
Провадження № 2-а/552/8/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2018 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

При секретарі Шелестіній О.А.

За участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача Болюта І.С., представника третьої особи Лобач А.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Болюти Ірини Сергіївни, третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності посилаючись на те, що 31 жовтня 2017 року о 9 год. на вул. Зіньківській,37-а м. Полтави відповідачем складена постанова,якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122,ч.1 ст.126 КУпАП, а саме відсутність полісу страхування та перетинання горизонтальної суцільної лінії розмітки. З постановою не згоден, оскільки відповідачем не надано жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Крім того, відповідно до діючих норм, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» трактор не вважається транспортним засобом, його реєстрація проводиться органами Держтехнагляду з видачею свідоцтва про реєстрацію, не підлягає обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, а тому не підлягає страхуванню, тому вимога про наявність полісу у позивача є безпідставною. Позивач у досудовому порядку звертався до керівництва відповідача щодо скасування постанови, йому було відмовлено у задоволенні, а тому просив поновити пропущений строк звернення до суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги пославшись на викладені в позовній заяві обставини та пояснив, що позивачу була створена перешкода у проїзду перехресті у вигляді закриття залізно дорожнього переїзду, що у свою чергу викликало чергу автомобілів. Жодного доказу порушення позивачем Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення відповідачем не надано. Пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 вважає неприйнятними та підробленими. Просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач Болюта І.С. позовні вимоги не визнала та пояснила, що позивач виконуючи маневр перетнув дві суцільні смуги по вул. Зіньківській, 48/1 м. Полтави , проїхав по зустрічній смузі близько 150 м , а потім здійснив заїзд на станцію АЗС. Позивач не заперечував порушення Правил дорожнього руху ( далі ПДР) , мотивуючи, що екскаватор за своїми габаритами лише таким чином може заїхати на АЗС. Ці пояснення позивача є неприйнятними, оскільки він мав можливість здійснити на тролейбусній розв'язці розворот транспортного засобу та не порушуючи Правил дорожнього руху заїхати на станцію АЗС. При перевірці документів також було встановлено, що позивач не має полісу страхування. Просила відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Лобач А.В. позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідач діяла в межах закону та в межах своїх повноважень. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 Екскаватор , яким керував позивач, у розумінні вимог ч.1 ст. 121 та ч.8 ст. 121 КУпАП є транспортним засобом, використовується в дорожньому русі, його експлуатація повинна ґрунтуватись на вимогах ПДР , а тому посилання представника позивача на незаконне притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП є безпідставними.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши докази по справі, оглянувши відеозапис, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови серія БР № 198395 від 31 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 126, ч.1 ст.122 КУпАП. Постановою встановлено, що 31 жовтня 2017 року о 09 год. 00 хв в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 здійснив поворот ліворуч при цьому перетнув подвійну дорожню горизонтальну суцільну лінію розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, а також не мав при собі поліса обов'язкового страхування правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 2.1 (ґ), 1.3 Додатку 2 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 122 КУпАП та застосовано штраф у розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху створювати безпечнi умови для дорожнього руху .

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Справи про порушення правил дорожнього руху розглядаються органами Національної поліції (ст. 222 КУпАП).

Згідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, посилання представника позивача на порушення відповідачем законодавства щодо не складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача є неприйнятними.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема поясненнями свідкв ОСОБА_6, ОСОБА_7

Суду не наведено жодних обставин, що слугували б підставою для неприйняття даних доказів. Посилання представника позивача на їх недостовірність є безпідставними , а тому є неприйнятними.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що позивач мав можливість додати свої пояснення чи пояснення інших осіб до постанови про адміністративне правопорушення на підтвердження своєї позиції, проте вказаним правом не скористався, від отримання постанови відмовився.

Також, у судовому засіданні представник позивача не спростував пояснення позивача надані ним відразу та зафіксовані на нагрудну камеру відповідача, а саме , що ним дійсно здійснений маневр в ході якого він перетнув суцільну смугу, здійснив рух по зустрічній смузі з метою заїзду на станцію АЗС. Позивач фактично підтвердив та не заперечував порушення ним ПДР та скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП.

При розгляді даної справи засіданні представником позивача визнано, що ОСОБА_8 керував транспортним засобом - екскаватором не маючи поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 2.1 (ґ) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону механічним транспортним засобом є транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3кВт.

Частиною 8 ст. 121 КУпАП визначено, що під транспортними засобами у статтях 121-126, 127-1 - 128-1, частинах першій і другій статті 129, частинах першій - четвертій статті 130, статтях 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Згідно ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов'язковим.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що екскаватор марки ЕК-18 днз 16017 В, яким керував 31 жовтня 2017 року позивач належить ТОВ «Полтава водопровід , має право виїжджати за межі даного підприємства, є учасником дорожнього руху.

П. 21.4. цього Закону визначено, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Транспортний засіб має відповідати вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону з моменту прийняття участі в дорожньому русі.

Таким чином, згідно діючого законодавства, що регулює даний вид правових відносин, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі, особа, яка керує ним є учасником дорожнього руху і зобов'язана мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ, а так само поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або документи на підставі яких особа звільняться від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності чи те, що на тип його транспортного засобу не встановлено коригучий коефіцієнт.

Оскільки позивач при складанні інспектором патрульної поліції відносно нього постанови про адміністративне правопорушення не мав при собі поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на екскаватор ЕК-18 днз 16017В або документів на підставі яких він звільняться від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності чи даних про те, що на тип його транспортного засобу не встановлено коригучий коефіцієнт, то постанова відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП є законною і обґрунтованою.

Встановивши дані обставини, суд, приходить до висновку, що постанова інспектора від 31 жовтня 2017 року серії БР № 198385 винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП , зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КпАП України.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався в досудовому порядку щодо оскарження дій відповідача, після отримання відмови він звернувся до суду з даним адміністративним позовом, а тому строк звернення до суду підлягає поновленню.

Керуючись ст..ст. 77,121,242-246, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_4 строк звернення до суду.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 ( місце проживання АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Болюти Ірини Сергіївни (місцезнаходження 36008, м. Полтава, вул. Європейська, 164) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 23 січня 2018 року

Головуючий Ж.В.Кузіна