Справа № 2-а-350/11/0219
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2013-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-350/11/0219
Головуючий у 1-й інстанції: Гринишина А.А.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2013 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Боровицький О. А.

судді: Гонтарук В. М. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області на постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Піщанської РДА Вінницької області про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги як учаснику війни.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистуйому до 05 травня повинна надаватись щорічна разова грошова допомога в розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком, як учаснику війни. Однак, всупереч цим вимогам, грошова допомога за 2004 - 2010 роки виплачувалась не в повному обсязі.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму недоплаченої разової щорічної допомоги як учаснику бойових дій в розмірі 8018,35 грн.

Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 12.04.2011 року позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог .

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником війни, з врахуванням чого до 05 травня йому виплачується разова щорічна грошова допомога у розмірах встановлених за відповідний рік.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що він є учасником війни, якому відповідно до вимог ст. 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щорічно до 05 травня виплачується грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Безспірно встановлено, що позивач є учасником війни, якому відповідно до вимог ст. 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щорічно до 05 травня виплачується грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо залишення позовних вимог за 2004-2009 роки без розгляду, оскільки позивачем не надано доказів правомірності пропуску строку звернення до суду.

Щодо вимог позивача за 2010 рік, слід зазначити, що Законом України Про Державний бюджет України на 2010 рік учасникам війни передбачена разова допомога в розмірі 120 гривень.

Тобто в даному випадку на період виникнення зазначених спірних правовідносин, які є предметом спору в цій справі, були наявні нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 05 травня учасникам війни.

Отже для вирішення цього спору суду першої інстанції необхідно було визначитись, який з цих законів є пріоритетним та підлягає застосуванню у виниклих правовідносинах.

Згідно з ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституції України зазначив: Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України.

Отже за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення з урахуванням дії законів в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Водночас, згідно з ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тобто рішення Конституційного Суду України мають перспективну дію.

На момент виникнення спірних відносин, а саме: на дату нарахування і виплати позивачу органами праці та соціального захисту населення відповідних коштів, положення Законів України Про Державний бюджет на 2010 рокубули діючими, а відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином підстав для стягнення з управління праці та соціального захисту населення Піщанської РДА Вінницької області на користь позивача щорічної одноразової допомоги до 05 травня в 2010 році - немає, оскільки вищезазначені орган державної влади діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, враховуючи, що відповідачем за 2010 рік виплачено позивачу вищевказану допомогу в розмірі, визначеному Постановою КМ України від 7 квітня 2010 року № 299, колегія суддів не погоджується з висновоком суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача та в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік.

Крім того, судом першої інстанції не надано оцінки вимогам частини 4 статті 171 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, за якими особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Як вбачається з позову, позивач звернувся до суду першої інстанції 11 березня 2011 року, тобто з порушенням терміну, встановленого частиною 4 статті 171 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

На підставі викладеного і статті 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, та є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області задовольнити повністю

Постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області про перерахунок пенсії, - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Піщанської РДА Вінницької області про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги як учаснику війни - відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Гонтарук В. М.

ОСОБА_3