Справа № 686/15667/17
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/15667/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мазурок О.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

18 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2017 року позивач звернулась з позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2017 року позов частково. Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо включення суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди в розмірі 81%, відповідно до довідки №02-16/302/17 від 27.07.2017 року, в заробітну плату для призначення пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про державну службу» з 11 лютого 2017 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому нарахувати та виплатити ОСОБА_2 з 11 лютого 2017 року пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» включивши до складу заробітної плати для призначення пенсії суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги, грошової винагороди в розмірі 81%, відповідно до довідки №02-16/302/17 від 27.07.2017 року та продовжити нарахування та виплату сум індексації пенсії, рахуючи базовим місяцем січень 2011 року відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року та п.10-1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, згідно ст. 311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін виходячи з наступного.

Судом першої інстанції, встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку в управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому та отрмує пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» з 07.08.2012 року.

02.08.2017 року позивач звернулась із заявою до відповідача про проведення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням виплачених їй матеріальної допомоги на соціально - побутові потреби та індексації доходів, які входять до структури заробітної плати державного службовця.

Однак, листом від 03.08.2017 року №32010-12 відповідач відмовив у перерахунку такої пенсії, посилаючись на те, що індексація, матеріальна допомога та грошова винагорода не являються надбавкою чи премією, а тому включити їх у розрахунок заробітку для обчислення пенсії згідно довідки №02-16/302/17 від 27.07.2017 року немає законних підстав.

Вважаючи, відмову відповідача протиправною позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що до складу заробітної плати для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»нараховують збір на обов'язкове державне пенсійне страхування"

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

В силу ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат; доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Як встановлено судом, довідкою від 27.07.2017 року №02-16/302/17 наданою позивачу підтверджується те, що на всі виплати, які до неї включено, нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а отже такі виплати мають бути включені у заробіток особи для обчислення пенсії.

Враховуючи зазначене, відповідач при призначенні пенсії позивачу зобов'язаний був врахувати суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги та грошової винагороди, на які нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування

Водночас, посилання апелянта на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, згідно якого у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» суд не приймає до уваги, оскільки вважає, що зазначена норма забороняє лише призначати такі пенсії, а не здійснювати їх перерахунок..

Що стосується заявлених позовних вимог позивача про проведення перерахунку пенсії з врахуванням суми індексації, матеріальної допомоги, грошової винагороди з 08.02.2011 року, то суд першої інстанції вірно відмовив в даній частині, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду з відповідним позовом без поважних для суду причин.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, відсутні підстави для скасування такого рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Загороднюк А.Г.