Справа № 820/6066/17
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 р. № 820/6066/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського міського центру зайнятості про визнання незаконною бездіяльності ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати незаконною бездіяльність відповідача під час здійснення прийому 28.08.2017 року, яка полягає у незабезпеченні відповідності рівня професійної кваліфікації позивача потребам ринку праці.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем неналежним чином виконується покладений на нього обов'язок з працевлаштування, чим порушено приписи Закону України "Про зайнятість населення".

Ухвалою від 12.12.2017 р. відкрито провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 107 КАС України, в редакції, що діяла до 15.12.2017 року.

Разом з тим, 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, відповідно до Закону України 2147-VIII 03.10.2017.

Пунктом 10 Перехідних положень КАС України в редакції Закону України 2147-VIII 03.10.2017 р. визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи в письмовому провадженні та відзив на позов, в якому вказано на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки Харківський міський центр зайнятості всебічно сприяє працевлаштуванню позивача, а доводи ОСОБА_1 є надуманими. Посилаючись на зазначене, представник просив суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач, маючи диплом спеціаліста ХНУ ім. В.Н. Каразіна зі спеціальності "Соціологія" та здобувши кваліфікацію соціолога, викладача соціологічних дисциплін, а також диплом бакалавра ХНУВС за напрямом підготовки "Право", неодноразово перебував на обліку в службі зайнятості як безробітний, в період чого отримував соціальні послуги, а саме: консультаційні послуги з питань працевлаштування та реєстрації в службі зайнятості.

В черговий раз позивач звернувся до відповідача за сприянням у працевлаштуванні 27.09.2016 р. та був зареєстрований у відповідача як такий, що шукає роботу та набув статусу безробітного.

При цьому, як встановлено судом та що підтверджується матеріалами справи, по роду хвороби ОСОБА_1, останньому не рекомендується праця, пов'язана з підійманням вантажу більш ніж 5 кг, тривалим прибуванням на ногах, переохолодженням, психоемоційним навантаженням.

Судом встановлено, що черговий прийом позивача до спеціаліста з працевлаштування Харківського міського центру зайнятості було призначено на 28.08.2017 р.

На особистому прийомі, що відбувся 28.08.2017 р. ОСОБА_1 здійснювався пошук роботи за наступними посадами: соціолог, викладач соціології, асистент викладача соціології, діловод, документознавець, архівіст, лаборант, адміністративний помічник, спеціаліст з питань персоналу державної служби - вакансій не було.

Також, під час прийому були опрацьовані наступні вакансії: архіваріус - КП «ХМБТІ» - відмова роботодавця, вакансія для людей з інвалідністю; інспектор з кадрів - Центр поштового зв'язку №7 - відмова роботодавця; інспектор з виплат пенсій - Шевченківське ОУПФУ- відмова роботодавця; соціальний робітник - Територіальний центр з надання соціальних послуг Холодногірського району м. Харкова - під час прийому було уважно розглянуто вимоги до кандидата: вакансія не потребувала спеціальної підготовки або перепідготовки, не має вимог до освіти, а також медичних протипоказань. В обов'язки працівника входили : надання соціально-побутових послуг непрацездатним пенсіонерам та інвалідам в домашніх умовах; придбання та доставка продовольчих та промислових товарів; прибирання житла, оформлення субсидій, знання правил етики і поводження з громадянами похилого віку. В ході розгляду даної вакансії було зателефоновано роботодавцю для уточнення вимог та обов'язків, роботодавець підтвердив вищевикладене та наголосила, що для вирішення питання працевлаштування необхідна співбесіда. За таких умов було видане направлення на працевлаштування.

Підставою виникнення спірних правовідносин став факт того, що на думку позивача, недостатня якість та ретельність його обслуговування відповідачем призводить до неврахування рівня його освіти, досвіду роботи та наявність обмежень по медичним показанням при пошуку роботи.

Так, позивач вказував, що представник відповідача на численних судових засіданнях в інших справах щодо оскарження його бездіяльності, яка полягає у незабезпеченні відповідності рівня професійної кваліфікації позивача потребам ринку праці стверджував, що пошук роботи здійснюється в приміщенні ХМЦЗ на 2 поверсі, а професійна орієнтація - на третьому, а тому, на думку позивача, у разі неотримання послуг на 2 поверсі за відсутності підходящої роботи, відповідач повинен був його направити на 3 поверх для профконсультування.

Також, позивач зазначав, що 11.08.2017 року він звернувся до спеціаліста з профорієнтації для отримання відповідних послуг, проте працівник відповідача, з'ясувавши, що позивач проходить медичний огляд для навчання за професією "кравець", надала йому на ознайомлення договір і на цьому прийом закінчила.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Згідно ст.43 Конституції України, Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи; вакансія - вільна посада (робоче місце), на яку може бути працевлаштована особа; працевлаштування - комплекс правових, економічних та організаційних заходів, спрямованих на забезпечення реалізації права особи на працю.

Статус безробітного надається особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (ч.2 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення").

Згідно ч.2 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення", зареєстровані безробітні зобов'язані: самостійно або за сприяння територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснювати активний пошук роботи, який полягає у вжитті цілеспрямованих заходів до працевлаштування, зокрема взяття участі у конкурсних доборах роботодавців; відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше ніж один раз на тридцять календарних днів; дотримуватися письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, зокрема брати участь у заходах, пов'язаних із сприянням забезпеченню зайнятості населення; інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Закону України "Про зайнятість населення", підходящою для безробітного вважається робота, що відповідає освіті, професії (спеціальності), кваліфікації особи з урахуванням доступності транспортного обслуговування, встановленої рішенням місцевої державної адміністрації, виконавчого органу відповідної ради. Заробітна плата повинна бути не нижче розміру заробітної плати такої особи за останнім місцем роботи з урахуванням середнього рівня заробітної плати, що склався у регіоні за минулий місяць, де особа зареєстрована як безробітний. Під час пропонування підходящої роботи враховується тривалість роботи за професією (спеціальністю), кваліфікація, досвід, тривалість безробіття, а також потреба ринку праці.

Проте, згідно ч.3 цієї ж статті Закону, у разі коли неможливо надати безробітному роботу за професією протягом шести місяців з дня перебування на обліку в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, йому пропонується підходяща робота з урахуванням здібностей, стану здоров'я і професійного досвіду, доступних для нього видів навчання та потреби ринку праці.

Також, відповідно до п. 19 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку громадян, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року N 198 (далі - Порядок №198), у разі коли протягом шести місяців з дня реєстрації безробітному неможливо підібрати роботу за професією, підходящою є робота, що потребує зміни професії з урахуванням його здібностей, стану здоров'я, професійного досвіду, доступних для нього видів навчання та потреби ринку праці.

Згідно ч. 8 ст. 46 Закону України "Про зайнятість населення", підходящою для безробітного не може вважатися робота, якщо: місце роботи розташовано за межами доступності транспортного обслуговування, встановленої рішенням місцевої державної адміністрації, виконавчого органу відповідної ради; умови праці не відповідають правилам і нормам, встановленим законодавством про працю та охорону праці (в тому числі якщо на запропонованому місці роботи порушуються встановлені законом строки виплати заробітної плати); умови праці на запропонованому місці роботи не відповідають стану здоров'я громадянина, підтвердженому медичною довідкою.

Відповідно до п. 22 Порядку №198, підходящою не може бути робота у разі, коли: вона пов'язана із зміною місця проживання безробітного без його згоди; місце роботи розташоване за межами доступності транспортного обслуговування, встановленої рішенням місцевої держадміністрації, виконавчого органу відповідної ради; умови праці не відповідають правилам і нормам, встановленим законодавством про працю та охорону праці, стану здоров'я особи, що підтверджено медичною довідкою; заробітна плата нижча, ніж встановлений законом розмір мінімальної заробітної плати, або не забезпечуються гарантії щодо її своєчасної виплати.

Тобто, законодавцем чітко визначено перелік робіт, які не можуть вважатися для безробітного підходящими.

Разом з тим, як вже зазначалось, жодних вакансій за посадами соціолог, викладач соціології, асистент викладача соціології, діловод, документознавець, архівіст, адміністративний помічник, спеціаліст з питань персоналу державної служби, за якими бажав працювати позивач, не було виявлено як актуальних.

Водночас, серед опрацьованих також вакансій архіваріус - КП «ХМБТІ», інспектор з кадрів- Центр поштового зв'язку №7, інспектор з виплат пенсій - Шевченківське ОУПФУ були наявні відмови роботодавців.

У свою чергу, з приводу вакансії соціальний робітник - Територіальний центр з надання соціальних послуг Холодногірського району м.Харкова - під час прийому було уважно розглянуто вимоги до кандидата: вакансія не потребувала спеціальної підготовки або перепідготовки, не має вимог до освіти, а також медичних протипоказань та відповідні посадові обов'язки .

В ході розгляду даної вакансії було зателефоновано роботодавцю для уточнення вимог та обов'язків, роботодавець підтвердив вищевикладене та наголосив, що для вирішення питання працевлаштування необхідна співбесіда. За таких умов було видане направлення на працевлаштування.

Враховуючи встановлені судом обставини, у зв'язку з наведеним нормативним обґрунтуванням, суд дійшов висновку, що відповідачем учинялись відповідні дії щодо встановлення професій, робота за якими є підходящою позивачу за станом здоров'я, освітою тощо. У свою чергу, суд зазначає, що необхідною умовою для визначення можливості праці позивача на певній професії, є вказівка, перш за все, характеристик умов праці саме роботодавцем.

Отже, у правовідносинах, з приводу яких подано позов, відсутня бездіяльність відповідача під час здійснення прийому 28.08.2017 року, яка полягає, на думку позивача, у незабезпеченні відповідності рівня професійної кваліфікації позивача потребам ринку праці.

Посилання позивача, що у разі неотримання послуг на 2 поверсі за відсутності підходящої роботи, відповідач повинен був його направити на 3 поверх для профконсультування суд відхиляє, оскільки зазначеним не спростовано відсутність факту бездіяльність відповідача під час здійснення прийому 28.08.2017 року.

Посилання позивача, що 11.08.2017 року він звернувся до спеціаліста з профорієнтації для отримання відповідних послуг, проте працівник відповідача, з'ясувавши, що позивач проходить медичний огляд для навчання за професією "кравець", надала йому на ознайомлення договір і на цьому прийом закінчила не відносяться спірних правовідносин, оскільки ОСОБА_1 подано позов про оскарження бездіяльності відповідача, що відбулась 28.08.2017 року.

А відтак, у спірних правовідносинах все необхідне коло дій, які повинні були і могли бути вчинені в силу покладених на відповідача обов'язків і згідно з чинним законодавством України під час прийому 28.08.2017 р. було ним здійснено.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 205,243-246, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( 61038, АДРЕСА_1) до Харківського міського центру зайнятості ( , 61013, м.Харків, вул. Шевченка, 137 а) про визнання незаконною бездіяльності - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25 січня 2018 року.

Суддя Заічко О.В.