Справа № 524/135/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 524/135/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Перцової Т.С.

суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.11.2017 р. (суддя Андрієць Д.Д., м. Кременчук, Полтавська область, 39600) по справі № 524/135/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 треті особи Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції , Автозаводський відділ державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (далі по тексту інспектор роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП ОСОБА_2, відповідач), треті особи Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції (далі по тексту УПП в м. Кременчуці), Автозаводський відділ державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції в Полтавській області (далі по тексту Автозаводський ВДВС м. Кременчука), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 152515 від 26.10.2016 року.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.11.2017 року по справі № 524/135/17 визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №152515, винесену 26.10.2016 р. інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Третя особа, Управління патрульної поліції в м. Кременчуці, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної постанови, неповне зясування обставин справи, недослідження та ненадання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.11.2017 року по справі № 524/135/17 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснила, що позивач у позові та його представник у судовому засіданні не заперечували факту вчинення вищезазначеного адміністративного правопорушення, а посилались лише на порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Між тим, відповідачем дотримано процедуру розгляду справи, та правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення. Стверджує, що оскаржувана постанова містить всі обовязкові реквізити та відповідає вимогам ч.ч.1-3 ст.283 КУпАП. Відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові відсутні, оскільки адміністративне правопорушення зафіксовано не в автоматичному режимі, а виявлено поліцейським безпосередньо під час його вчинення, і оскаржувана постанова винесена саме про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, позивач та треті особи надіслали до суду письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.10.2016р. інспектором роти №3 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

Як зазначено у постанові, позивач 26.10.2016 р. о 06:34 год., керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вул. Гранітної та вул. Хорольської не виконав вимоги дорожнього знаку «напрямок руху по смугах», а саме з полоси, призначеної для повороту ліворуч, здійснив проїзд перехрестя прямо, чим порушив п.5.16 розділу 33 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про її оскарження.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт проїзду позивачем перехрестя з крайньої лівої смуги руху прямо, з порушенням вимог дорожнього знаку 5.16 (рух по смугах).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як встановлено частиною 1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.5.16 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі по тексту ПДР), інформаційно-вказівний дорожній знак "Напрямки руху по смугах" показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.11 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Аналогічні вимоги щодо доказування обставин, на яких ґрунтуються заперечення відповідача субєкта владних повноважень, містять положення ст.ст.72-76, ч.2 ст.77 КАС України зі змінами, що набули чинності 15.12.2017 року згідно із Законом України від 03.10.2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не складався.

Колегія суддів, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу (у т.ч. в даному випадку), зазначає, що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 31 Закону України Про Національну поліцію полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як встановлено ч.ч.2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Разом з тим, відповідачем не надано до матеріалів справи відеозапису, яким би було зафіксовано порушення ОСОБА_1 п.5.16 ПДР (у випадку його вчинення). Посилання на здійснення відеофіксації порушення оскаржувана постанова не містить.

Відсутність відеозапису вчиненого правопорушення не дає можливості колегії суддів встановити як факт наявності дорожнього знаку, який би забороняв рух прямо на перехресті вулиць Гранітної та Хорольської у м. Кременчуці, так і факт проїзду транспортним засобом Chevrolet Aveo номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 вказаного перехрестя з порушенням вимог дорожнього знаку 5.16 розділу 33 ПДР.

Крім того, відсутність відеозапису або протоколу про адміністративне правопорушення не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що доказів вчинення позивачем вищезазначеного адміністративного правопорушення відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.

Слід відмітити, що позивач у позові та його представник у судовому засіданні не заперечували, але й не визнали факт порушення.

Письмові пояснення при зупиненні позивача перед складенням оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення у позивача відібрані не були, посилань на відмову у наданні пояснень оскаржувана постанова не містить.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що доводи третьої особи про те, що позивачем та його представником не заперечувався факт порушення, не є доказом правомірності оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що порушення позивачем п.5.16 розділу 33 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КАС України, не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи субєктом владних повноважень у спірних відносинах не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у звязку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 152515 від 26.10.2016 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.11.2017 по справі № 524/135/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає оскарженню в силу приписів ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5