Справа № 686/5607/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/5607/17

Головуючий у 1-й інстанції: Карплюк О.І.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

23 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Інспектора роти №2 управління патрульної поліції у м. Вінниці Пелехатого Романа Віталійовича та департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач 1, 2) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 22.03.2017 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправними дії інспектора роти №2 управління патрульної поліції у м. Вінниці Пелехатого Р. В. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу 18.03.2017 за адресою м. Вінниця вул. Соборна, 43; скасувати постанову інспектора роти №2 управління патрульної поліції у м. Вінниці Пелехатого Р. В. АР №591191 від 18.03.2017 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.07.2017 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.03.2017 постановою інспектора роти №2 управління патрульної поліції у м. Вінниці Пелехатого Р.В. визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що він цього ж дня близько 13 години 20 хвилин, керуючи транспортним засобом марки "Toyota Camry" державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Вінниці, по вул. Соборній, 43, здійснив зупинку в зоні дії знака 3.34. "Зупинку заборонено", чим допустив порушення вимог розділу 33 додатку 1 Правил дорожнього руху України.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Згідно Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України), дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема: в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі (п. 8.4).

Згідно з розділом 33 ПДР України заборонні знаки - знак 3.34 "Зупинка заборонена" - забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Пунктом 15.1 ПДР України передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, зупинка/стоянка транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 "Зупинку заборонено" створює об'єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, автоматичну фото- і відеотехніку.

При цьому, з відеозапису правопорушення, зафіксованого нагрудною відеокамерою працівника поліції вбачається, що позивач дійсно здійснив зупинку автомобіля в м. Вінниці, по вул. Соборній, 43, в зоні дії знаку 3.34 "Зупинка заборонена", що також підтверджується схемою розташування технічних засобів регулювання дорожнім рухом по вул. Соборній в районі буд. №43 (на ділянці від вул. Соловйова до вул. Кропивницького).

Крім того, згідно матеріалів справи, позивач не заперечує, що транспортний засіб він зупинив в межах дії знаку 3.34 "Зупинка заборонена", при цьому, посилається на обмежену видимість знаку через зелені насадження над дорогою та здійснення вимушеної зупинки у зв'язку з поганим самопочуттям дружини (пасажирки). Проте, позивачем не надано жодних підтверджень погіршення стану здоров'я пасажира, не виконано вимог передбачених ПДР для здійснення вимушеної зупинки, також не надано підтверджень обмеженої видимості знаку 3.34 "Зупинка заборонена". Вказані твердження позивача спростовуються також і відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Посилання позивача на Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 по справі №5-рп/2015, в якому наданні висновки стосовно того, що положення частини першої статті 276 КУпАП яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає безпідставними оскільки в спірних правовідносинах дане рішення не відноситься до ст. 258 КУпАП та не тлумачить її з урахуванням змін, що відбулися в Кодексі після прийняття такого рішення.

Отже, вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які колегія суддів вважає належними та допустимими та які безперечно свідчать про порушення позивачем ПДР України.

Посилання позивача в адміністративному позові та апеляційній скарзі не спростовують висновків яких дійшов суд першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.