Справа № 817/1324/17
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Друзенко Н.В.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"15" січня 2018 р. Справа № 817/1324/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кошиль О.Ю.,

сторін та їх представників:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Рівненській області на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "07" вересня 2017 р. у справі за позовом Державної екологічної інспекції у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро" про зобов'язання допустити до проведення перевірки , -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Державна екологічна інспекція у Рівненській області звернулася до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Рівненській області, в якому просила зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро" допустити державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища у Рівненській області до проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та надати необхідні документи відповідно до статті 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 07.09.2017 року відмовлено Державній екологічній інспекції у Рівненській області у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро" про зобов'язання допустити до проведення перевірки.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Розглянувши справу в межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на час розгляду справи), заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції мотивував свою відмову неналежністю розгляду справи в порядку адміністративного судочинства.

Зазначену позицію суд обґрунтовував положеннями КАС України, чинними на час її винесення (в редакції до 15.12.2017 року), а , зокрема, тим, що частиною третьою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Також суд вказував, що за правилами пункту 5 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Вказані положення на думку суду першої інстанції кореспондуються із частиною четвертою статті 50 цього ж Кодексу, за нормою якої, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, встановлених законом.

Як вважав суд, аналіз вказаних норм свідчить на користь того, що суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у адміністративній справі лише у тих випадках, коли це прямо передбачено законом.

Оскільки, Державна екологічна інспекція та її територіальні органи жодним законодавчим актом не наділені повноваженнями щодо звернення до суду з позовом про зобов'язання підконтрольної установи допустити державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища до проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та надання необхідних документів, то і зазначений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що за правилами пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому частиною 6 статті 109 КАС України визначено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Як вбачається з оскарженої ухвали зазначені вимоги закону судом не дотримані.

Зазначене свідчить про помилковість висновку суду про наявність підстав для відмови у відкриття провадження.

У спірних правовідносинах позивач виступав як суб'єкт владних повноважень, суб'єктний склад спору відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.3 КАС України. У позовній заяві позивач покликався на положення Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", інших нормативних актів, які, на його думку надають право на звернення до суду.

А тому питання юридичної оцінки наявності правових підстав для звернення до суду суб'єкта владних повноважень з позовом суд має вирішувати не на стадії відкриття провадження, а під час розгляду справи по суті, оскільки іншого механізму розгляду позовів зазначеної категорії аніж у межах адміністративного судочинства чинне законодавство не визначає.

Згідно ч.1 ст.320 КАС України (в редакції на час розгляду справи) підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 320, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Рівненській області задовольнити, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "07" вересня 2017 р. скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "22" січня 2018 р.