Справа № 804/1631/17
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 р. Справа № 804/1631/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «АВТОДЕН» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Представником позивача подано клопотання про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.
Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Приватне підприємство «АВТОДЕН» зареєстроване 29.08.2007 р. та перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
У період з 29.08.2016 р. по 02.09.2016 р., на підставі наказу № 633 від 22.08.2016 р., отриманих повідомлень АТ «ПроКредит Банк» № 252999336 від 01.04.2016 р., № 249021152 від 08.12.2015 р., № 241542903 від 03.11.2015 р., № 1-2/15/1038 від 06.03.2015 р., № 1-2/15/1504 від 09.04.2015 р., № 247990862 від 04.02.2016 р., № 243080163 від 08.12.2015 р., № 241570792 від 03.11.2015 р., № 239365610 від 08.10.2015 р. щодо порушень ПП «Автоден» строків розрахунків у сфері ЗЕД, згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено позапланову виїзну перевірку ПП «АВТОДЕН» з питання дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічних контрактів № НК 14 від 10.10.2014 р., який укладено з «Loften Aluminium (Honcong) Limited», № WFRX від 22.09.2014 р., який укладено з «Weifang ruixiang plastic products Co. LTD», № JLR-2015 від 22.07.2015 р. який укладено з «Jiangsu liyu razor company limited», № ZXY-2015 від 01.06.2015 р., який укладено з «Linyi gaoxin district xinmeilai machinery Co.LTD», № FCK-2015 від 22.07.2015 р., який укладено з «Fuhua commodities Co.LTD», № ZBG14 від 02.02.2015 р., який укладено з «Zhangjiagang zhongbang rubber & plastic products Co.LTD» за період з 12.11.2014 р. - 23.03.2016 р.
За результатами перевірки 09.09.2016 року складено акт перевірки № 2588/04-61-14-01/35394689, у висновку якого зазначено про встановлення порушень:
- ст. 2 Закону України №185/94-ВР від 23.09.1994 р. "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку;
- ст. 5 Закону України №185/94-ВР від 23.09.1994 р. "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" та п. 7 р. ІІІ Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 10.08.2005 р. № 281.
Досліджуючи правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення, суд встановив, що 22.07.2015 р. між ПП «АВТОДЕН» як покупцем та «Fuhua commodities Co.LTD» укладено контракт №FCK-2015 на постачання товару.
В рамках вказаного контракту ПП «АВТОДЕН» платіжним дорученням № 30 від 04.08.2015 р. перераховано 895 дол. США, згідно чого строк надходження товару - 02.11.2015 р., платіжним дорученням №366 від 23.03.2016 р. перераховано 895,02 дол. США, згідно чого строк надходження товару - 25.01.2016 р., платіжним дорученням № 407 від 01.04.2016 р. перераховано 2685,06 дол. США, згідно чого строк надходження товару - 16.02.2016 р.
За вказаним контрактом на адресу ПП «АВТОДЕН» здійснено поставку товару на загальну суму 4475,10 дол. США.
Внаслідок здійснення операцій повернення передплачених коштів (раніше куплених на УМВБ) у сумі 895 дол. США за курсом 23,01 грн., біржовий курс на дату здійснення передплати - 27,7175 грн., виникла позитивна курсова різниця у сумі 1156,80 грн.
Вказана сума позитивної курсової різниці сплачена ПП «АВТОДЕН» у повному обсязі, що підтверджено даними перевірки.
У ході проведення перевірки встановлено, що надходження товару у сумі 1600,00 дол. США здійснено з порушенням строків, передбачених ст.2 Закону України №185/94-ВР від 23.09.1994 р. "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" на 42 дня (з 05.03.2015 р. по 15.04.2015 р.). Також, така інформація викладена в листа-повідомленнях АТ «ПроКредит Банк» щодо порушення ПП «АВТОДЕН» строків розрахунків при виконанні імпортного контракту № WFRX від 22.09.2014 р.
У ході проведення перевірки встановлено, що надходження товару у сумі 1800,00 дол. США здійснено з порушенням строків, передбачених ст.2 Закону України №185/94-ВР від 23.09.1994 р. "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" на 8 дні (з 08.03.2016 р. по 15.03.2016 р.). Також, така інформація викладена в листа-повідомленнях АТ «ПроКредит Банк» № 252999336 від 01.04.2016 р. щодо порушення ПП «АВТОДЕН» строків розрахунків при виконанні імпортного контракту № ZBG14 від 02.02.2015 р.
В ході розгляду справи не встановлено порушень порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті за контрактом № ZXY-2015 від 01.06.2015 р., укладеним з «Linyi gaoxin district xinmeilai machinery Co.LTD».
11.07.2015 р. між ПП «АВТОДЕН» як покупцем та «Jiangsu liyu razor company limited» укладено контракт № JLR-2015 на постачання товару, в рамках якого ПП «АВТОДЕН» на адресу нерезидента здійснювалось перерахування грошових коштів на загальну суму 5175,00 дол. США.
Згідно даних перевірки, нерезидентом на адресу ПП «АВТОДЕН» здійснено поставку товару на загальну суму 4140 дол. США за митною декларацією № 110100000/2015/231265 від 22.12.2015 р.
Під час проведення перевірки встановлено, що повернення передплати у сумі 1035,00 дол. США здійснено з порушенням термінів, встановлених ст.2 Закону України №185/94-ВР від 23.09.1994 р. "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", на 7 днів.
Також, така інформація викладена в листа-повідомленнях АТ «ПроКредит Банк» № 252999336 від 01.04.2016 р. щодо порушення ПП «АВТОДЕН» строків розрахунків при виконанні імпортного контракту № JLR-2015 від 11.07.2015 р.
Проти наявності наведених порушення позивач не заперечував, відповідні пояснення в адміністративному позові відсутні.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності.
Відповідно до ст. 2 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" із змінами та доповненнями (далі - Закон №185/94-ВР) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
У зв'язку з набранням чинності з 17.11.2012 р. Закону України від 06.11.2012 р. №5480-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів впливу на грошово-кредитний ринок" (далі - Закон № 5480) та постанови Правління Національного банку України від 16.11.2012 р. №475 "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" (далі - Постанова №475), внесено зміни до Закону України від 23.09.1994 р. №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", відповідно до яких, Національному банку України надано право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що встановлені частиною першою статті 1 та 2 Закону № 185.
Постановою Правління Національного банку України від 01.12.2014 р. №758, яка набрала чинності 03 грудня 2014 року і діяла до 03 березня 2015 року включно, установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
Постановою Правління Національного банку України від 03.03.2015 р. №161, яка набрала чинності 04 березня 2015 року і діяла до 03 червня 2015 року включно, установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
Постановою Правління Національного банку України від 03.06.2015 р. №354, яка набрала чинності з 04 червня 2015 року і діяла до 03 вересня 2015 року включно, установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
Постановою Правління Національного банку України від 03.09.2015 р. №581, яка набрала чинності з 04 вересня 2015 року і діє до 04 грудня 2015 року включно, установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
Постановою Правління Національного банку України від 04.12.2015 р. №863, яка набрала чинності з 05 грудня 2015 року і діє до 04 березня 2016 року включно, установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
Постановою Правління Національного банку України від 03.03.2016 р. №140, яка набрала чинності з 05 березня 2016 року і діє до 08 червня 2016 року включно, установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
Суд зазначає, що наведеними постановами Правління Національного банку України було встановлено обмеження строків розрахунку за операціями з експорту та імпорту товарів, що встановлені, зокрема, у ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" на період з 12.11.2014 р. - 23.03.2016 р. (період, за який проведено перевірку).
Разом з тим, постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2016 року № 361 „Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України (далі - Постанова № 361), яка набрала чинності 29.07.2016 р., внесені зміни до постанови від 07.06.2016 № 342 „Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України".
Зокрема, пунктом 2 Постанови № 361 передбачено збільшення граничного строку для розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів з 90 календарних днів до 120 календарних днів. (п. 2 цієї постанови діє до 14 вересня 2016 року включно.).
Постановою Правління Національного банку України від 14.09.2016 р. №386, яка набрала чинності з 15 вересня 2016 року і діяла до 15 грудня 2016 року включно, установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів.
Таким чином, у період з 29.07.2016 р. до 15.12.2016 р. діяло правило, за яким строки зарахуванням виручки резидентів у іноземній валюті на їх валютні рахунки були обмежені строком у 120 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується.
Так, органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею (ч.5 ст.4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті").
Отже, у даному випадку, суд вважає доречним враховувати принцип, закріплений у ст. 58 Конституції України, яка передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, згідно вказаного принципу повинні застосовуватись норми Постанови Правління НБУ 28.07.2016 р. №361, яка пом'якшує відповідальність резидентів, про що мається пряма вказівка в нормативно-правовому акті.
Суд вважає, що в даному випадку наявні підстави для застосування до спірних правовідносин положень щодо граничних строків, встановлених Постановою Правління НБУ від 28.07.2016 р. №361 р., за умови, коли відповідальність у вигляді пені у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки за порушення розрахунків у сфері ЗЕД встановлена у ст.4 Законом №185, і вказаною Постановою Правління НБУ від 28.07.2016 р. №361 ця відповідальність пом'якшена не була, з огляду на принцип застосування положень ст. 58 Конституції України.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" №185/94-ВР від 23.09.1994 року (із змінами і доповненнями) порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожен день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
З огляду на викладене, судом здійснено розрахунок пені за порушення ПП «АВТОДЕН» строків (понад 120 днів), передбачених ст. Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті":
- по контракту від 22.09.2014 р. № WFRX, укладеного з постачальником «Weifang ruixiang plastic products Co. LTD»: 1600,00 доларів США * 23,090564 грн. (курс НБУ за долар США) * 12 днів протерміновки * 0,3% (пеня) = 1330,07 грн.
Вказаний наказ у судовому порядку ПП «АВТОДЕН» не оскаржено.
Так, відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Пунктом 78.5 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що допуск посадових осіб органів податкової служби до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
При цьому, судом встановлено, що контролюючим органом фактично реалізована надана наказом № 633 від 22.08.2016 р. компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, що підтверджується актом № № 2588/04-61-14-01/35394689 від 09.09.2016 р.
Окрім того, згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 24 грудня 2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, зазначено, що:
- платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки;
- якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.
Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.
Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За сукупності викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства «АВТОДЕН» підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі1600, 00 грн., що документально підтверджується квитанцією №0.0.716588840.1 від 28.02.2017.
З огляду на часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 935, 47 грн. підлягає стягненню з Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись 11, 14, 69, 71, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Приватного підприємства «АВТОДЕН» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, зазначені в ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Суддя Р.З. Голобутовський