Справа № П/811/1470/17
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2018 рокусправа № П/811/1470/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Головко О.В.

судді: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду (суддя Брегей Р.І.) від 09 листопада 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

третя особа Селянське (фермерське) господарство «Дєдов»

про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у вересні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, надану ОСОБА_1 листом від 26 липня 2017 року № Г-13750/0-1017/0/6-17; зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 червня 2017 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції вірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є членом Селянського (фермерського) господарства «Дєдов».

У користуванні Селянського (фермерського) господарства «Дєдов» на підставі договору оренди землі від 17.11.2016 перебуває земельна ділянка державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, площею 35,1071 га (кадастровий номер НОМЕР_1), яка знаходиться на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області.

Згідно з нотаріально засвідченою заявою директора Селянського (фермерського) господарства «Дєдов» Ситника М.Г., останнім надано погодження на вилучення вищевказаної земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого сільськогосподарського виробництва площею 1,9504 га для передачі у власність ОСОБА_1

ОСОБА_1 29.06.2017 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Як вбачається з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № Г-13750/0-10172/0/6-17 від 26.07.2017, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви, оскільки право оренди Селянського (фермерського) господарства «Дєдов» на земельну ділянку у встановленому законом порядку не припинено, тоді як земельні ділянки передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними іншими особами.

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство» члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Відповідно до положень статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 5 статті 116 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено єдину підставу для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки - невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів. При цьому, за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування земельна ділянка може бути надана у власність особі лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно зі статтею 412 Цивільного кодексу України право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача; 2) спливу строку, на який було надано право користування; 3) викупу земельної ділянки у зв'язку із суспільною необхідністю. Право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що земельна ділянка, щодо відведення частки якої у власність звернувся позивач, знаходиться у користуванні Селянського (фермерського) господарства «Дєдов» на підставі договору оренди, право користування земельною ділянкою третьої особи не припинено, що свідчить про невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам закону та, як наслідок, правомірності відмови відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року в адміністративній справі № П/811/1470/17 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 16 січня 2018 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 22 січня 2018 року.

Головуючий суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова