Справа № 826/9170/16
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 січня 2018 року № 826/9170/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Кармазіна О.А., суддів: Катющенка В.П. та Скочок Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру
про визнання нечинним і скасування наказу в частині,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі по тексту - відповідач, Держгеокадастр), в якому просив визнати нечинним і скасувати пункт 1, абзаци перший-другий пункту 3 наказу Держгеокадастру від 23.05.2016 року №138 «Про затвердження складу Кваліфікаційної комісії».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваним наказом в порушення статті 66 Закону України «Про землеустрій», статті 5-1 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» позивача протиправно виключено з членів Кваліфікаційної комісії до закінчення строку його повноважень, який становить сім років, чим позбавлено позивача можливості здійснювати свої повноваження з участі у її роботі.

Позивач та його представник під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача в ході розгляду справи проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема, посилався на те, що у зв'язку із надання Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнська спілка сертифікованих інженерів землевпорядників» статусу саморегулівної організації Держгеокадастр на підставі пункту 2 Порядку роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28 січня 2016 року №11, залучив до роботи та включив до складу Кваліфікаційної комісії представників членів даної організації, виключивши з її складу осіб, які були делеговані об'єднаннями громадян, асоціаціями, навчальними закладами, що здійснюють громадську, професійну та освітню діяльність у сфері землеустрою, а тому, оскільки позивач був залучений до складу Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру як представник від Всеукраїнської секції охорони та раціонального використання земель Українського товариства охорони природи, його виключення з її складу відбулося на законних підставах.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.07.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл судових справ від 10.10.2017 року №4666 та відповідно до пункту 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу повторно автоматично розподілено на суддю Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А.

Ухвалою суду від 06.11.2017 року справу прийнято до провадження судді Кармазіна О.А. та призначено справу до судового розгляду.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла станом на 27.11.2017 року), враховуючи відсутність заперечень з боку сторін, у судовому засіданні 27.11.2017 року судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі вона знаходить на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно її розгляд продовжено у письмовому провадженні з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017 року.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Наказом Держземагенства від 29.11.2012 року №622 «Про затвердження складу Кваліфікаційної комісії» відповідно до статті 51 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», статті 66 Закону України «Про землеустрій» та пункту 4 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції господарської діяльності з проведення робіт із землеустрою та землеоціночних робіт» утворено Кваліфікаційну комісію Держгеокадастру, до складу якої, окрім іншого, включено ОСОБА_1, як представника від Всеукраїнської секції охорони та раціонального використання земель Українського товариства охорони природи.

Наказом Держгеокадастру від 22.04.2016 року №112 на виконання статті 63 Закону України «Про землеустрій» та відповідно до Порядку визнання статусу саморегулівної організації у сфері землеустрою, затвердженого Постановою КМ України від 05.06.2013 року №398, надано Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнська спілка сертифікованих інженерів землевпорядників» статус саморегулівної організації у сфері землеустрою.

У зв'язку із наданням Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнська спілка сертифікованих інженерів землевпорядників» статусу саморегулівної організації наказом Держгеокадастру від 23.05.2016 року №138 відповідно до статей 63, 66 Закону України «Про землеустрій», статті 5-1 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» затверджено склад Кваліфікаційної комісії, а також визнано такими, що втратили чинність, наказ Держземагенства від 29.11.2012 року №622 «Про затвердження складу Кваліфікаційної комісії»; наказ Держземагенства від 25.03.2015 року №71 «Про внесення змін до складу Кваліфікаційної комісії»; наказ Держземагенства від 29.04.2015 року №53 «Про внесення змін до складу Кваліфікаційної комісії».

Згідно вказаного наказу Держгеокадастру від 23.05.2016 року №138, як вбачається із змісту додатку до нього, оновлено склад Кваліфікаційної комісії, затвердженого наказом Держземагенства від 29.11.2012 року №622, зокрема, шляхом виключення з її складу п'ятьох осіб, які були делеговані об'єднаннями громадян, асоціаціями, навчальними закладами, що здійснюють громадську, професійну та освітню діяльність у сфері землеустрою, до яких відносився і позивач, та включення до її складу п'ятьох осіб - представників Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська спілка сертифікованих інженерів землевпорядників».

Вважаючи своє виключення зі складу Кваліфікаційної комісії протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи з урахування вищенаведеного спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) (далі-Положення №15), Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Підпунктом 41 пункту 4 Положення №15 визначено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань затверджує відповідно до Законів України "Про землеустрій", "Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність" склад Кваліфікаційної комісії.

Згідно із статтею 66 Закону України «Про землеустрій», яка кореспондується із статтею 5-1 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» (в редакціях, які були чинними на момент виникнення спірних відносин), вимоги до програм підвищення кваліфікації сертифікованих інженерів-землевпорядників (інженерів-геодезистів) установлюються Кваліфікаційною комісією, склад якої затверджується наказом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. До складу Кваліфікаційної комісії включаються десять осіб з числа висококваліфікованих фахівців, які є представниками центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, п'ять осіб з числа представників навчальних закладів, п'ять осіб з числа представників саморегулівних організацій у сфері землеустрою. Строк повноважень членів Кваліфікаційної комісії становить сім років. Член Кваліфікаційної комісії може бути виключений з її складу за власним бажанням, у разі його смерті, набрання законної сили рішенням суду про позбавлення (обмеження) волі або призначення іншого покарання, яке унеможливлює членство у Кваліфікаційній комісії, визнання особи обмежено дієздатною або недієздатною, втрати особою громадянства України.

Порядок роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника встановлюється Держгеокадастром.

Разом з тим, пунктом 4 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції господарської діяльності з проведення робіт із землеустрою та землеоціночних робіт» від 02.10.2012 року №5394-VI, який набрав чинності з 04.12.2012 року, встановлено, що до визнання в установленому порядку саморегулівних організацій у сфері землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для забезпечення громадського регулювання землеустрою, у тому числі забезпечення роботи Кваліфікаційної комісії, має право залучати висококваліфікованих фахівців, делегованих об'єднаннями громадян, асоціаціями, навчальними закладами, що здійснюють громадську, професійну та освітню діяльність у сфері землеустрою.

Аналогічні положення також закріплені і в абзаці 2 Порядку роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28 січня 2016 року №11, який був чинний на момент виникнення спірних відносин.

На думку колегії суддів, наведені вище положення законодавства слід розуміти так, що за загальним правилом до складу Кваліфікаційної комісії включаються, окрім осіб з числа представників висококваліфікованих фахівців Держгеокадастру та навчальних закладів, особи з числа представників саморегулівних організацій у сфері землеустрою, однак до моменту визнання в установленому порядку саморегулівних організацій у сфері землеустрою Держгеокадастр з метою забезпечення громадського регулювання землеустрою та роботи Кваліфікаційної комісії має право залучати висококваліфікованих фахівців, делегованих об'єднаннями громадян, асоціаціями, навчальними закладами, що здійснюють громадську, професійну та освітню діяльність у сфері землеустрою. Оскільки право Держгеокадастру на залучення таких осіб припиняється з моменту визнання в установленому порядку саморегулівних організацій у сфері землеустрою та враховуючи встановлений законодавством склад осіб, з якого зазвичай формується Кваліфікаційна комісія, членство залучених фахівців з об'єднань громадян, асоціацій, навчальних закладів не може розцінюватися як постійне, а тому строк їх повноважень може сплинути й до закінчення семи років, зокрема, у разі визнання в установленому порядку саморегулівних організацій у сфері землеустрою та їх включення до складу Кваліфікаційної комісії.

В даному випадку, як встановлено в ході розгляду даної справи, підставами для прийняття оскаржуваного наказу та виключення позивача, як представника від Всеукраїнської секції охорони та раціонального використання земель Українського товариства охорони природи, тобто представника, делегованого об'єднанням громадян (асоціацією), зі складу Кваліфікаційної комісії слугували обставини надання Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнська спілка сертифікованих інженерів землевпорядників» статусу саморегулівної організації та необхідності залучення її представників до складу Кваліфікаційної комісії, які за законом є повноправними та постійними її членами.

Таким чином, враховуючи настання передбачених законом підстав, які зумовили закінчення строку повноважень позивача до спливу семирічного терміну, як члена Кваліфікаційної комісії, суд приходить до висновку, що виключаючи позивача зі складу Кваліфікаційної комісії відповідач діяв в межах наданої йому компетенції відповідно до вимог законодавства та не порушив прав та законних інтересів позивача, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Посилання ж позивача на відсутність встановлених статтею 66 Закону України «Про землеустрій» та статтею 5-1 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» обов'язкових підстав, за яких член Кваліфікаційної комісії може бути виключений з її складу, є безпідставними, оскільки, враховуючи встановлені законом особливості діяльності Кваліфікаційної комісії до моменту визнання саморегулівних організацій та статус позивача, такі підстави для нього не були вичерпними.

Інші доводи позивача не спростовують наведених висновків та не доводять зворотного.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент прийняття даного рішення) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись статтями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, п. 2 ч. 3 ст. 205, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: 02166, АДРЕСА_1; р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_1) до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 3; ) - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя О.А. Кармазін

Судді: В.П. Катющенко

Т.О. Скочок