Справа № 805/3277/17-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 р. Справа№805/3277/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., при секретарі судового засідання Каморнікові Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю

представника позивача: Тернинко С.М.,

представника відповідача: Райкова С.П.,

адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області до Державного Донбаського підприємства з пуску, налагоджування, вдосконалення технології та експлуатації електростанцій та мереж «ДОНОРГРЕС» про стягнення податкової заборгованості у розмірі 727914,81 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просили стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Державне Донбаське підприємство з пуску, налагоджування, вдосконалення технології та експлуатації електростанцій та мереж «ДОНОРГРЕС» в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 727914,81 грн.

Позивач обґрунтував свій позов тим, що станом на 11 серпня 2017 року за підприємством обліковується податковий боргу в сумі 727914,81 грн. який виник з причин несплати грошових зобов'язань самостійно поданих розрахунків, донарахувань та пені у тому числі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року відкрито провадження по справі.

23 жовтня 2017 року через канцелярію суду представник відповідача надав заяву про не визнання адміністративного позову, в якої представник відповідача позовні вимоги ГУ ДФС у Донецькій області не визнав, вважає позов передчасним, а саме звернення позивача оцінює, як акт реалізації позивачем своїх повноважень, який здійснено ним з порушенням принципу пропорційності, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для можливостей відновлення Відповідачем нормальної виробничої діяльності, порушеної проведенням АТО, та інтересами державної фіскальної політики, на досягнення яких, Позивачу було надано законом відповідні повноваження. Просив відмовити у задоволені позовної заяви у повному обсязі.

22 листопада 2017 року позивач через канцелярію суду надав уточнення позовних вимог, в яких просив стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Державне Донбаське підприємство з пуску, налагоджування, вдосконалення технології та експлуатації електростанцій та мереж «ДОНОРГРЕС» в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 727914, 81 грн. В своїх уточнення позивач зазначив, що в зв'язку з тим, що станом на 21.11.2017 року по Державному Донбаському підприємству з пуску, налагоджування, вдосконалення технології та експлуатації електростанцій та мереж «ДОНОРГРЕС» відбулися зміни на особових рахунках Відповідача, за рахунок самостійної сплати в рахунок погашення боргу та нарахування згідно нових поданих розрахунків з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), ГУ ДФС у Донецькій області вважає за необхідне подати уточнення позовних вимог, а саме: позовні вимоги щодо податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності залишаються незмінними - 22866,90 грн., позовні вимоги щодо заборгованості з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) залишаються не змінними - 300225,09 грн., позовні вимоги щодо заборгованості з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) згідно нового розрахунку: 55533,49 грн. - Податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.04.2017 року терміном сплати 30.04.2017 року (декларація на суму 137919,00 грн., але сума була зменшена сплатою, тому сума боргу до стягнення становить 55533, 49 грн.); 81335,00 грн. - податкова декларація з податку на додану вартість № від 18.05.2017 року терміном сплати 30.05.2017 року; 79480,00 грн. - податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.06.2017 року терміном сплати 30.062017 року; 33504,00 грн. - податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.07.2017 року терміном сплати 30.07.2017 року; 32044,00 грн. - податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.08.2017 року терміном сплати 30.08.2017 року; 107902,00 грн. - податкова декларація з податку на додану вартість № від 14.09.2017 року терміном сплати 30.09.2017 року; 5679,00 грн. - податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.10.2017 року терміном сплати 30.10.2017 року; 9345,33 грн. - нарахована пеня згідно п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового Кодексу України. Таким чином уточнені позовні вимоги з податку на додану вартість складають - 404822,82 грн. Загальна заборгованість яка підлягає стягненню з урахуванням уточнюючого розрахунку складає 727914,81 грн.

22 січня 2018 року через канцелярію суду представник позивача надав додаткові пояснення до позовної заяви, в яких зазначив, зокрема, що суми заявлені в позовній заяві були самостійно задекларовані відповідачем в деклараціях (розрахунках).

22 січня 2018 року представник відповідача через канцелярію суду надав додаткові заперечення на уточненні позовні вимоги. Просив відмовити у задоволені позову, вказуючи те, що ДП «ДОНОРГРЕС» не має невиконаних (прострочених) податкових зобов'язань з ПДВ, які б мали можливість бути підставою для застосування до підприємства штрафних санкцій відповідно до ст. 126 ПК України.

Представник позивача у судовому засідання наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін суд встановив наступне.

Позивач - є юридичною особою публічного права - установою, яка є територіальним органом Державної фіскальної служби України, яка в свою чергу, була створена в процесі перетворення Державної податкової служби України, та яка наділена правовим статусом контролюючого органу. Загальний обсяг правоздатності такого суб'єкта податкових відносин, як «контролюючий орган», визначено положеннями ст. 41 Податкового кодексу України. Зміст функцій контролю цих органів визначено положеннями ст. 61 Податкового кодексу України.

Відповідач - Державне Донбаське підприємство з пуску, налагоджування, вдосконалення технології та експлуатації електростанцій та мереж «ДОНОРГРЕС» () - зареєстроване виконавчим комітетом Горлівської міської ради Донецької області від 16.08.2001 року за № 3402, за юридичною адресою: 84121, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Батюка, 22. Взято на податковий облік Слов'янською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області 03.12.2014 року № 336.

Як вже зазначалось вище, позивачем відповідачу нарахована податкова заборгованість з податку на прибуток підприємства і організацій, що перебувають у державній власності, заборгованість з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у загальній кількості 727914,81 грн. станом на 21 листопада 2017 року.

Частиною 4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Не є спірними суми, які: підлягають сплаті, як частина чистого прибутку (доходу), обставини нарахування та погашення грошового зобов'язання з податку на прибуток. Спірним є питання чи є частина прибутку (доходу) податком та збором та застосовуються до неї норми та механізми передбачені Податковим кодексом України.

Частиною 1 ст. 11-1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» державні унітарні підприємства (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» відповідно до Закону України «Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів», державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, державних комерційних підприємств та казенних підприємств, які відповідно до статті 1 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» належать до наукових установ, а також науково-технологічних комплексів, заснованих на державній власності, а також державних підприємств «Міжнародний дитячий центр «Артек» і «Український дитячий центр «Молода гвардія») та їх об'єднання зобов'язані спрямувати частину чистого прибутку (доходу) до Державного бюджету України у розмірі не менше 30 відсотків у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 17 частини 1 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів Державного бюджету України, належить, зокрема, частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону, та дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки, паї) господарських товариств, у статутних капіталах яких є державна власність.

Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями затверджено постановою КМУ від 23.02.2011 року № 138 (зі змінами) (далі - Порядок).

Згідно до пункту 2 Порядку частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Пунктом 3 Порядку частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Підпунктом 11.1 ст. 1 Податкового кодексу України, яка пойменована «Сфера дії Податкового кодексу України» передбачено, що Податковий кодекс України (надалі в тексті Постанови - Кодекс) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Державна податкова справа - сфера діяльності контролюючих органів, передбачена цим Кодексом та іншими актами законодавства України, спрямована на формування і реалізацію державної податкової політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів.

Ст. 6 Податкового кодексу України встановлено, що податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу. Збором (платою, внеском) є обов'язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій. Сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

Пунктом 7.1 ст. 7 Податкового кодексу передбачено, що під час встановлення податку обов'язково визначаються такі елементи: платники податку; об'єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Пунктом 7.3 ст. 7 Кодексу зазначено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Пунктом 7.4 ст. 7 Кодексу визначено, що елементи податку, визначені в пункті 7.1 цієї статті, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування визначаються виключно цим Кодексом.

Статтею 8 Кодексу передбачено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

До загальнодержавних податків належать: податок на прибуток підприємств; податок на доходи фізичних осіб; податок на додану вартість; акцизний податок; екологічний податок; рентна плата; мито. Установлення загальнодержавних податків та зборів, не передбачених цим Кодексом, забороняється( ст.9 Кодексу).

До місцевих податків належать: податок на майно; єдиний податок, до місцевих зборів належать: збір за місця для паркування транспортних засобів; туристичний збір. Місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору. Установлення місцевих податків та зборів, не передбачених цим Кодексом, забороняється (ст.10 Кодексу).

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій, за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання

Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Кодексу).

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк (пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу).

Статтею 126 Кодексу передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Статтями 8 - 10 Кодексу визначено виключний перелік встановлених в Україні загальнодержавних та місцевих податків і зборів, які регулюються Кодексом.

Водночас, частина чистого прибутку (доходу) не є податковим платежем, який регулюється Кодексом, і визначається за результатами фінансово-господарської діяльності та розраховується за правилами бухгалтерського обліку.

З огляду на наведене відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями за свою правовою природою є платежем, який в обов'язковому порядку підлягає сплаті до бюджету, однак не є податковим (грошовим) зобов'язанням і, як наслідок - не є податковим боргом у визначенні Кодексу, тому відповідач не міг формувати та направляти спірне податкове повідомлення-рішення.

Відповідач не має податкового боргу у розумінні положень Податкового кодексу України, за своїм обов'язком щодо відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державним унітарним підприємствами.

Отже, обов'язок державних унітарних підприємств щодо відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) не є податковим зобов'язанням, та не може створювати податкового боргу за таким платежем, що зумовлює відсутність законних підстав для звернення до суду з вимогою про стягнення з Відповідача сум таких платежів.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) суд зазначає наступне.

Позивач у своїй уточненій позовній заяві суму заборгованості відповідача з податку на додану вартість називає поточною, що не відповідає дійсності, посилаючись на декларації по ПДВ № від 19.04.2017 року; № від 18.05.2017 року; від 19.06.2017 року; № від 17.07.2017 року; № від 17.08.2017 року; № від 14.09.20176 року; № від 01.10.2017 року. Як вбачається з зведеної відомості про стан виконання ДП «ДОНОРГРЕС» податкових зобов'язань з ПДВ та копій платіжних доручень про погашення зобов'язань за податковими деклараціями № від 19.04.2017 року; № від 18.05.2017 року; від 19.06.2017 року; № від 17.07.2017 року; № від 17.08.2017 року; № від 14.09.20176 року; № від 01.10.2017 року, ГУ ДФС у Донецькій області помилково рахує вказані суми із заборгованості з ПДВ не за ці місяці, а за минулий період і не можуть бути названі поточною заборгованістю.

Поточна заборгованість - це заборгованість, що стосується зобов'язань, термін виконання по яких ще не завершений, тобто нарахований ПДВ у березні 2015 року сплачується до бюджету впродовж 30 календарних днів, що йдуть за останнім днем з моменту нарахування.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що саме поточної заборгованості з ПДВ у Державного Донбаського підприємства з пуску, налагоджування, вдосконалення технології та експлуатації електростанцій та мереж «ДОНОРГРЕС» немає, оскільки для здійснення своєї господарської діяльності відповідач поповнює свій рахунок в державному казначействі, що підтверджується платіжними дорученнями, що містяться у матеріалах справи.

Згідно п. 46.1 ст. 46 Податкового Кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітній період в установленій цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платників податків.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового Кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідачем в Донецькій торгово - промисловій палаті були отримані сертифікати про підтвердження факту існування форс-мажорних обставин у діяльності ДП «ДОНОГРЕС», які надають право після закінчення АТО впродовж 30 календарних днів подати у відповідні органи заяву з проханням про реструктуризацію або списання своїх боргів. Саме такі особливості списання податкового боргу, що виник внаслідок обставин непереборної сили, зазначено в листі Міністерства доходів і зборів України від 01.07.2014 року № 15472/7/99-99-25-01-17, відповідно до якого «відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового кодексу України Донецька торгово - промислова палата засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин переборної сили) з 22.07.2014 року Державному підприємству «ДОНОРГРЕС» при здійсненні господарської діяльності та дотримання норм законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів» і звільняє підприємство від відповідальності за порушення термінів подачі звітної документації та сплати податків. Вказаний сертифікат був наданий до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.

ДП «ДОНОГРЕС» неодноразово надавало до контролюючих органів документи, якими підтверджено його статус суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність на території проведення АТО, що зумовлює наявність в складі його загального правового статусу права на звільнення від відповідальності за прострочені (зокрема у 2014 році) податкові зобов'язання, та права на відстрочення їх виконання.

Тобто при наявності у 2014 році підстав для виникнення у податкових зобов'язань ДП «ДОНОРГРЕС» статусу податкового боргу, після доведення ДП «ДОНОРГРЕС» до відома контролюючого органу інформації про наявність у нього відповідного сертифікату ТПП України, у контролюючого органу виникає ряд обов'язків щодо забезпечення права суб'єкта господарювання, який здійснюю свою діяльність на території проведення АТО, на відстрочення його податкових обов'язків, та обмежує контролюючий орган у можливості здійснення дій, спрямованих на стягнення податкового боргу. Таке обмеження стосується і права контролюючого органу здійснювати перерозподіл коштів, які сплачуються таким суб'єктом господарювання на виконання поточних зобов'язань у рахунок погашення податкового органу.

Тобто, усі дії посадових осіб контролюючого органу, пов'язані з перерозподілом коштів таких суб'єктів господарювання є незаконними.

Крім того, відповідачем надані копії платіжних документів про погашення ДП «ДОНОРГРЕС» зобов'язань за податковими деклараціями, на які посилається позивач у своїх уточненнях позовних вимог.

Поряд з тим, судовим рішенням - ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року по справі № 805/2946/15-а, за позовом Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Державного Донбаського підприємства з пуску, налагоджування, вдосконалення технології та експлуатації електростанцій та мереж «ДОНОРГРЕС» про стягнення заборгованості, було встановлено ряд фактичних обставин, які мають преюдиціальну силу для усіх учасників відносин, пов'язаних з оцінкою фактичних обставин, які були предметом судового розгляду у цій справі, зокрема стан належного виконання ДП «ДОНОРГРЕС» своїх податкових зобов'язань зі сплати податку ПДВ у 2015 році, та відсутність у ДП «ДОНОРГРЕС» будь - якого податкового боргу з цього податку на той час. А за час, минулий з дати ухвалення цього рішення, у ДП «ДОНОРГРЕС» не створювалося якої - небудь заборгованості зі сплати ПДВ, що убачається із відомостей, що відображені у Зведеної відомості.

Отже, у Державного Донбаського підприємства з пуску, налагоджування, вдосконалення технології та експлуатації електростанцій та мереж «ДОНОРГРЕС» не має невиконаних (прострочених) податкових зобов'язань з ПДВ, які б мали можливість бути підставою для застосування до підприємства штрафних санкцій відповідно до ст. 126 ПК України.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 22866,90 грн. суд зазначає наступне.

У судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти наявності даного боргу, та не надав доказів щодо спростування позиції податкової інспекції.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Як зазначено у п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно приписів статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Донецькій області до Державного Донбаського підприємства з пуску, налагоджування, вдосконалення технології та експлуатації електростанцій та мереж «ДОНОРГРЕС» про стягнення податкової заборгованості у розмірі 727914,81 грн. задовольнити частково.

Стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Державне Донбаське підприємство з пуску, налагоджування, вдосконалення технології та експлуатації електростанцій та мереж «ДОНОГРЕС» (84121, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Батюка, 22, ) з податку на прибуток підприємств і організацій у сумі 22866 (двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят шість) грн. 90 коп.

В інший частині позову - відмовити.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена у судовому засіданні 22 січня 2018 року.

Повний текст рішення виготовлений 26 січня 2018 року.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначений статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Донецького апеляційного адміністративного суду у строки, що визначені статтею 295 КАС України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Тарасенко І.М.