Справа № 816/716/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: М.В. Довгопол
Суддя-доповідач: Кононенко З.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/716/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Кононенко З.О.

суддів: Бондара В.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2017, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 13.11.17 по справі № 816/716/17

за позовом ОСОБА_3

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб , Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про застосування наслідків нікчемності правочинів (транзакцій) (Наказ тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський №42/1 від 01 червня 2016 року "Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними) в частині застосування таких наслідків до правочинів з перерахування коштів в сумі 160590,16 грн на рахунок НОМЕР_2, відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський" на ім'я ОСОБА_3 (39605, АДРЕСА_1, Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), яке міститься в листі вих. № ЗГ1/13392 та листі вих. №ЗГ1/ 13393 від 30 січня 2017 року;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" включити ОСОБА_3 (39605, АДРЕСА_1, Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) до переліку вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та до Загального реєстру вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із сумою, що підлягає відшкодуванню в розмірі 160590,16 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що його безпідставно не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Полтавського оркружного адміністративного суду від 07.11.2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", оформлене наказом від 01 червня 2016 року №42/1 "Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними", в частині застосування наслідків нікчемності до правочинів з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитно-інвестиційний центр" по перерахуванню коштів в сумі 160 590 грн 15 коп. (сто шістдесят тисяч п'ятсот дев'яносто гривень п'ятнадцять копійок) на рахунки ОСОБА_3, відкриті в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський".

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича включити ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі 160 590 грн 15 коп. (сто шістдесят тисяч п'ятсот дев'яносто гривень п'ятнадцять копійок) та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни і доповнення до переліку для внесення даних до Загального реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 14.04.2016 між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" № 980-068-000000565, за змістом якого Банк за ініціативою Клієнта (ОСОБА_3Г.) відкриває на його ім'я поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства, умов цього договору та розпоряджень Клієнта /а.с. 8/.

14.04.2016 між ОСОБА_3 (сторона-1) та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" (сторона -2) укладено договір "Суперкапітал" (інвестиційний) (з виплатою процентів щомісячно) № 980-068-000221668, за змістом п. 1.1, 1.2 якого стороною -1 передається у власність стороні -2 грошові кошти у розмірі 160000 грн, а сторона-2 зобов'язується повернути стороні - 1 кошти у безготівковій формі на рахунок НОМЕР_2 в ПАТ "Банк Михайлівській" та виплатити проценти у безготівковій формі на рахунок НОМЕР_3 в ПАТ "Банк Михайлівській" /а.с. 10 - 11/.

14.04.2016 позивачем внесено готівку в сумі 160000 грн на поточний рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський», про що свідчить платіжне доручення від 14.04.2016 № 3350011 /а.с. 9/, а також перераховано цю суму в безготівковій формі із вказаного поточного рахунку на рахунок ТОВ " Кредитно-інвестиційний центр" відповідно до умов договору № 980-068-000221668, що підтверджується платіжним дорученням від 14.04.2016 № 3350147 /а.с. 12/.

19.05.2016 на рахунки позивача банком зараховано суми коштів, які надійшли від ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр": на рахунок № НОМЕР_2 - 160000 грн (призначення платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-068-000221668 від 14.04.2016), а на рахунок № НОМЕР_3 - 590,15 грн (призначення платежу «Оплата процентів по договору № 980-068-000221668 від 14.04.2016»), про що свідчать виписки по особовим рахункам ОСОБА_3 з 19.05.2016 по 31.10.2016 /а.с. 68-69/.

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ «Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" /а.с. 138-140/. Згідно із наведеним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження процедури тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 по 22.06.2016 включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.06.2016 № 991 продовжено строк тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016 по 22.07.2016 (включно) /а.с. 141/.

Комісією по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, створеною відповідно до наказу Уповноваженої особи від 24.05.2016 №27/1 (надалі - Комісія), здійснено відповідну перевірку правочинів, укладених ПАТ «Банк Михайлівський» протягом одного року до запровадження тимчасової адміністрації з 23.05.2015, за результатами чого складено акт № 3 від 01.06.2016 /а.с. 79 - 82/.

За висновками акту перевірки № 3 від 01.06.2016, виконуючи 19.05.2016 платіжні документи Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр» з перерахування коштів на рахунки 2445 фізичних осіб у сумі 206 980 863,90 грн (перелік викладений в додатку 2 до акту), Банк здійснив операції з порушенням вимог законодавства, що призвели до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, що є ознакою нікчемності правочину згідно положень п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також Банком укладено правочини (здійснено транзакції), умови яких передбачають передачу майна з метою надання окремому кредитору переваги (пільги), прямо не встановленого для нього законодавством чи внутрішніми документами Банку, що є ознакою нікчемності правочину згідно положень п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

До Переліку фізичних осіб, на рахунки яких 19.06.2016 здійснені перерахування коштів з поточного рахунку № НОМЕР_2 ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» (додаток 2 до акту № 3 від 01.06.2016), віднесено ОСОБА_3 із загальною сумою перерахування 160 590,15 грн /а.с. 83/.

Наказом від 01.06.2016 №42/1 Уповноваженою особою затверджено результати проведеної перевірки правочинів (в тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, викладені у Акті № 3 Комісії, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" з перерахування коштів на рахунки 2445 фізичних осіб у загальному розмірі 206 980 863,90 грн у відповідності до положень пунктів 7, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також на виконання вимог частини першої статті 216 Цивільного кодексу України вирішено застосувати наслідки нікчемності правочинів до таких транзакцій /а.с. 84/.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2016 по 12.07.2018, призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку строком на 2 роки з 13.07.2016 по 12.07.2018 та делеговано повноваження ліквідатора банку ОСОБА_5 /а.с. 142-143/. Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1702 від 01 вересня 2016 р. змінено уповноважену особу, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», та передано відповідні повноваження Волкову Олександру Юрійовичу з 05.09.2016, про що свідчить інформація на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.09.2016.

14.07.2016 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб затверджено Загальний реєстр вкладників ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», які мають право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що підтверджується відповідною інформацією на офіційному сайті Фонду у розділі «Рішення Фонду стосовно неплатоспроможних банків за ІІІ квартал 2016 року».

28.07.2016 та 14.11.2016 позивачем надсилалися на адресу ПАТ "Банк Михайлівський" заяви про повернення його вкладу у встановленому порядку /а.с. 13/, однак позивач не був включений до Загального реєстру вкладників ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», які мають право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, і відтак кошти йому не повернено, що визнається сторонами у справі.

Листами ПАТ "Банк Михайлівський" від 30.01.2017 № 3Г1/13392 та № 3Г1/13393 за підписом представника ОСОБА_6 повідомлено позивача, що перекази коштів (транзакції), здійснені ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» 19.05.2016 у сумі 160000 грн з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-068-000221668 від 14.04.2016" на рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_2 та у сумі 590,15 грн з призначенням платежу "оплата процентів по договору №980-068-000221668 від 14.04.2016", на рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_4, є нікчемними / а.с. 14-15/.

Не погодившись із рішенням Уповноваженої особи щодо застосування наслідків нікчемності до правочинів з перерахування коштів на його рахунки та бездіяльністю відповідачів щодо не включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, та загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що поточні рахунки ОСОБА_3 № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 на загальну суму 160590,15 грн підлягали включенню до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а висновки, якими Уповноважена особа Фонду обґрунтовує правомірність визнання правочинів нікчемними, не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч.1 ст. 3 вказаного Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Пунктом 3 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду (ч. 1 ст. 11 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Зокрема, відповідно до пунктів 2, 4 частини 3 вказаної статті Закону, виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Наведене свідчить, що до виключної компетенції виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка є колегіальним органом, належить повноваження щодо прийняття рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно із положеннями частини 1 статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Частиною 3 вищенаведеної статті Закону встановлено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання (ч. 5 ст.34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Повноваження уповноваженої особи Фонду визначені статтею 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, згідно частини 2 вказаної статті Закону, уповноважена особа Фонду, серед іншого, має право, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно п. 1 ч. 5 вищенаведеної статті Закону закріплено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Вищевказані обмеження не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті (п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Пунктом 3 частини 1 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено право уповноваженої особи Фонду продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій.

При цьому, зазначене продовження, обмеження або припинення операцій повинно бути вмотивованим та ґрунтуватися на положеннях Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Дане положення кореспондується з положеннями ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" якими передбачено, що Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Так, згідно ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Вказані положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кореспондується з положеннями Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, відповідно до вимог ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В свою чергу, частинами 1-2 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Тобто, для визнання вищезазначеного договору - нікчемним правочином, відповідач повинен послатись на конкретну норму закону, яка передбачає їх нікчемність.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" було укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" № 980-068-000000565 від 14.04.2016 /а.с. 8/, і на відкритий поточний рахунок № НОМЕР_2 14.04.2016 позивачем внесено готівку в сумі 160000 грн /а.с. 9/, після чого перераховано цю суму в безготівковій формі на рахунок ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" /а.с. 12/.

19.05.2016 на рахунки позивача банком зараховано суми коштів та відсотків, які надійшли від ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр": на рахунок № НОМЕР_2 - 160000 грн, а на рахунок № НОМЕР_3 - 590,15 грн /а.с. 68-69/.

Отже, кошти, які знаходилися на поточних рахунках позивача станом на 19.05.2016, в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є вкладом.

При цьому слід зазначити, що договір банківського рахунку № 980-068-000000565 від 14.04.2016 укладено та кошти на рахунки позивача внесено до прийняття постанови Правління НБУ від 23.05.2016 №14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних".

Проте відповідачем не вказано з яких конкретних підстав відповідач вважає зазначені правочини нікчемними, відповідно не надані будь-які докази в підтвердження таких обставин.

Частиною 1 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Саме на даній нормі ЦК України, в кореспонденції з положеннями п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладі фізичних осіб", ґрунтуються висновки посадових осіб Фонду про нікчемність укладених між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" договорів 980-068-000000565 та 980-068-000221668 від 14.04.2016.

Отже, для формування висновків про нікчемність вищезазначеного правочину необхідно встановити, що його умови передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Дослідивши умови договорів 980-068-000000565 та 980-068-000221668 від 14.04.2016, колегія суддів дійшла виснвоку, що вони в момент укладення відповідали вимогам чинного законодавства, зокрема, перебачали можливість зарахування коштів на Рахунок Вкладника (позивача) шляхом перерахування коштів у безготівковій формі, та були укладені до початку процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський", є дійсними та їх нікчемність не встановлено та не доведено відповідачами.

В даному контексті варто звернути увагу на положення ст. 228 ЦК України, яка послугувала правовою основою для визнання вищенаведеного правочину нікчемним.

Даною нормою передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Із системного аналізу наведеної норми, та з досліджених матерівалів справи, можна дійти висновку, що в даному випадку Уповноважена особа посилається на недодержанні вимоги щодо відповідності правочинів інтересам держави і суспільства, оскільки вести мову про незаконне заволодіння майном держави внаслідок укладення такого правочину передчасно.

Однак, в даному випадку, такий правочин підлягає визнанню недійсним судом. Крім того, обов'язковою умовою має бути встановлення умислу сторін на вчинення правочину з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державним органом, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, то незаконне отримання коштів за рахунок Фонду підпадає під дію ч. 3 ст. 228 ЦК України і такий правочин підлягає визнанню недійсним за рішенням суду.

Колегія суддів зазначає, що відповідачами під час судового розгляду не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження висновків щодо визнання правочинів нікчемними, зокрема, звернення до суду із позовом про визнання договорів недійсними, наявності злочинного мотиву дій, який в свою чергу, може бути підтверджений вироком суду, який набрав законної сили.

Крім того, колегія суддів зазанчає, що повідомивши позивача про нікчемність правочину, посадовими особами Фонду не були застосовані наслідки нікчемності правочину.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

В свою чергу, в даному випадку грошові кошти залишаються на рахунку позивача, що підтверджується виписками по угоді.

Тобто, в даному випадку слід застосовувати положення ст.204 ЦК України, яка передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Щодо доводів Уповноваженої особи про те, що спірна операція на рахунку позивача збільшила обсяг гарантованої Фондом суми грошових коштів, оскільки останній укладений у період дії обмежень, встановлених постановою Правління Національного банку України від 22.12.2015 №917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" із внесеними постановою від 27.04.2016 №295/БТ змінами, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність" рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних є банківською таємницею, а тому позивач не міг знати про встановлені для ПАТ "Банк Михайлівський" обмеження. Протилежного відповідачем не доведено.

Постанова Правління Національного банку України від 22.12.2015 №917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" із внесеними постановою від 27.04.2016 №295/БТ змінами стосується встановлених вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів.

Отже, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб наділений владними повноваженнями щодо перевірки правочинів банку на предмет виявлення серед них нікчемних з підстав, наведених у частині 3 статті 38 Закону.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17.05.2017 у справі № 822/575/17.

Уповноваженою особою не надано доказів на підтвердження того, що договір банківського рахунку, укладений між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" № 980-068-000000565 від 14.04.2016 порушує публічний порядок та є нікчемним у розумінні вимог цивільного законодавства України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Слід зазначити, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Разом з тим, договір "Суперкапітал" (інвестиційний) (з виплатою процентів щомісячно) № 980-068-000221668 від 14.04.2016 був укладений між позивачем та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" і відповідні транзакції були вчинені 19 травня 2016 року саме на умовах цього договору.

При цьому за умовами вказаного договору передбачена можливість дострокового повернення коштів, і згідно з частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 статті 1066 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Отже ПАТ «Банк Михайлівський», виконуючи розрахунковий документ ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому ПАТ «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договором банківського рахунку перед клієнтом, забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року, згідно п.1.4 гл.1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Відповідно до пунктів 2.16, 2.17. Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті (в редакції на час спірних правовідносин) банк має право відмовитися від виконання платіжного доручення, якщо клієнт не надав документи і відомості, що потрібні для з'ясування суті діяльності, фінансового стану, або умисно подав неправдиві відомості про себе; якщо операція, яку проводить клієнт, підлягає фінансовому моніторингу відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму".

ПАТ «Банк Михайлівський» підстав для відмови у проведенні розрахункових операцій не було встановлено, а відтак здійснено перерахунок коштів у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Доводи відповідача про нікчемність правочину у зв'язку із тим, що кошти на ім'я позивача надійшли внаслідок виконання умов договору, що суперечить вимогам законодавства, є безпідставними, оскільки зазначене не свідчить про нікчемність укладеного правочину, а факт знаходження на рахунках позивача грошових коштів у відповідному розмірі відповідачем не заперечується.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 26 січня 2017 року (К/800/19323/16), від 07 лютого 2017 року (К/800/28503/15) та у постанові від 02 березня 2017 року ( К/800/24998/15).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» були відсутні підстави для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо списання коштів з відкритого в банку розрахункового рахунку ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на рахунок позивача, відкритий в цьому ж банку.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 року по справі № 816/716/17 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.229, ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 по справі № 816/716/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.О. Бондар В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 22.01.2018.