Справа № 727/5420/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/5420/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ярема Л.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

23 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Інспектора роти №1 батальйону Управління патульної поліції в м. Чернівці Косован Анастасії Володимирівни (далі - відповідач), третя особа, без самостійних вимог на стороні відповідача: Управління патрульної поліції м. Чернівці Департаменту патрульної поліції (далі - третя особа) про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 06.06.2017 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправними дії інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Косован А.В. та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 086293 від 25.04.2017, постановлену інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенантом поліції Косован А.В. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.10.2017 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в позов задовольнити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії АР № 086293 від 25.04.2017 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 25.04.2017 о 17 год. 00 хв. в м. Чернівці, по вул. Драгоманова, 22, повертаючи з вул. Л.Українки на вул. Київську не ввімкнув покажчик повороту, чим порушив п. 9.2 "б" ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач приймаючи постанову серії АР № 086293 від 25.04.2017 встановила всі обставини, які підлягають з'ясуванню та діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 9.1 "а" ПДР попереджувальними сигналами є сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.

Відповідно до п. 9.2 ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Пунктом 9.3 ПДР вказано, що у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

Згідно п. 9.4 ПДР подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Отже, сигнали покажчиками повороту обов'язково повинні подаватися завчасно і незалежно від місця виконання маневру (дорога, дворові території тощо), наявності інших учасників дорожнього руху та плавності виконання маневру.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи, а саме, відеозапису наданого представником третьої особи суду першої інстанції видно як транспортний засіб "Toyota Landcruiser 200" д.н.з. НОМЕР_1 виконуючи поворот з вул. Л.Українки на вул. Київську не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку.

На вказаному відеозаписі автомобіль позивача зафіксований ще за 10-15 метрів до повороту дороги, проте, за весь час знаходження автомобіля в полі зору патрульного автомобіля покажчик повороту не був увімкнений жодного разу.

При цьому, обставини, які можуть спричинити незрозумілість сигналів покажчиків повороту, були відсутні.

Щодо посилання позивача на те, що під час руху покажчик повороту вийшов з ладу слід вказати, що позивачем не надано доказів звернення його на станцію технічного обслуговування для усунення даної поломки.

Отже, вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які колегія суддів вважає належними і допустимими та які безперечно свідчать про порушення позивачем ПДР України.

При цьому, всі інші доводи позивача у підтвердження неправомірності дій відповідача, спрямовані на уникнення відповідальності, не знайшли свого підтвердження і повністю спростовані матеріалами справи, відповідно вірно оцінені та вмотивовано відхилені судом першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.