Справа № 526/2434/17
Суддя: Тищенко Л. І.
Дата ухвалення: 2018-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/2434/17
Провадження № 2-аз/526/1/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Тищенко Л.І.

при секретарі Синепол С.А.

за участю представників заявника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, по довіреності ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

у провадженні Гадяцького районного суду Полтавської області перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Гадяцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_4 сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 23 грудня 2016 року (шістнадцята сесія сьомого скликання) «Про надання дозволу ОСОБА_5 на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,02 га та передачу її у безоплатну приватну власність».

Окрім того, від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_4 сільська рада своїм рішенням надала дозвіл ОСОБА_5 на виготовлення технічної документації на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,02 га із земель, що перебували у комунальній власності та загального користування, яке є незаконним, оскільки порушує її права та законні інтереси. Їй стало відомо, що ОСОБА_6 розпочав вчиняти дії по виконанню оскаржуваного рішення ОСОБА_4 сільської ради, тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Посилаючись на вищевикладене, заявник просить забезпечити її позов шляхом заборони ОСОБА_4 сільській раді Гадяцького району Полтавської області приймати будь-які рішення, повязані з передачею в приватну власність земельної ділянки, що знаходиться в с. Веприк по провулку Травневому, 12, ОСОБА_5, до закінчення розгляду справи по суті та набранням рішенням законної сили.

У судовому засіданні представники позивача по довіреності ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_2 підтримали заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

Відповідно до ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності 2-х обовязкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд вважає, що дана заява підлягає до задоволення, оскільки між сторонами існує спір щодо земельної ділянки, тому передача ОСОБА_4 сільською радою у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_5 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та позбавити ефективного захисту чи поновлення порушених і оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 243, 248 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Гадяцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_4 сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 23 грудня 2016 року (шістнадцята сесія сьомого скликання) «Про надання дозволу ОСОБА_5 на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,02 га та передачу її у безоплатну приватну власність задовольнити.

Заборонити ОСОБА_4 сільській раді Гадяцького району Полтавської області приймати рішення, повязані з передачею у приватну власність земельної ділянки, що знаходиться по провулку Травневому, 12 в с. Веприк Гадяцького району Полтавської області, ОСОБА_5, до закінчення розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня її вручення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий Л. І. Тищенко