Справа № 815/1883/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2018-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 січня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/1883/17

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Суддя Одеського апеляційного адміністративного суду Романішин В.Л., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Київської міської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВОПС» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2017р. задоволено позов ТОВ «ДЕВОПС» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення

Отримавши копію вказаної постанови 24.05.2017р., апеляційну скаргу на неї Київська міська митниця ДФС подала 16.11.2017р., тобто з порушенням строків, встановлених ч.2 ст.186 КАС України (в редакції від 08.07.2017р., чинній на дату подання апеляційної скарги).

Ухвалою судді Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2017р. зазначену апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту тридцятиденний строк з дня отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків, зокрема, надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням документально підтверджених поважних причин пропуску такого строку.

При цьому, визнано не поважними зазначені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження, обґрунтовані тим, що Київська міська митниця ДФС вже зверталася з апеляційною скаргою на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2017р., яку ухвалою судді Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017р. повернено апелянту через невиконання останнім вимог ухвали суду від 19.06.2017р. про залишення апеляційної скарги без руху для надання доказів сплати судового збору. Зазначено, що митним органом не надано жодного доказу в підтвердження неможливості сплатити судовий збір з дати отримання оскаржуваної постанови суду першої інстанції, а також, що Київською міською митницею ДФС вчинялися будь-які заходи з цією метою. Також, враховано, що апелянт не позбавлений був права звернутися до суду апеляційної інстанції з клопотанням, в порядку ст.88 КАС України, про звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення його сплати, однак таким правом не скористався.

Апелянту роз'яснено наслідки невиконання вимог ухвали від 24.11.2017р., передбачені ч.4 ст.189 КАС України (в редакції від 08.07.2017р., чинній на дату подання апеляційної скарги).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали від 24.11.2017р. Київська міська митниця ДФС отримала 02.12.2017р.

На виконання вимог ухвали від 24.11.2017р. апелянт надав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому знову посилається на ті ж обставини, яким судом надано правову оцінку у вказаній ухвалі і визнано їх неповажними.

Зокрема, в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на відсутність коштів для сплати судового збору. При цьому, як при первинному зверненні з апеляційною скаргою, так і при повторному її поданні Київська міська митниця ДФС не надала належних доказів в підтвердження цього, як і не довела, що митним органом вживалися заходи з цією метою, зокрема, щодо звернення до уповноважених органів з клопотанням про виділення коштів.

Надана апелянтом довідка №920/26-70-05-03-24 від 21.12.2017р. підтверджує відсутність у Київської міської митниці ДФС коштів на сплату судового збору у період з червня по серпень 2017 року. Однак, жодного доказу в підтвердження зазначених у клопотанні причин пропуску строку на апеляційне оскарження, зокрема, щодо неможливості сплатити судовий збір, у період з вересня по листопад 2017 року апелянтом не надано.

Апелянт, як субєкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Саме бездіяльність посадових осіб Київської міської митниці ДФС щодо надання доказів в підтвердження свого незадовільного майнового стану з метою можливості застосування положень ст.8 Закону України «Про судовий збір», а також щодо вчинення дій, спрямованих на своєчасне вжиття заходів для сплати судового збору, зокрема, звернення до вищестоящого органу про виділення додаткових бюджетних асигнувань, призвела до пропуску строку на апеляційне оскарження та неспроможності надання доказів в підтвердження поважності причин такого пропуску.

Більше того, відсутність бюджетного фінансування не надає суб'єкту владних повноважень право у будь-який необмежений час після сплину строку на апеляційне оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Апелянт, з посиланням на положення ч.2 ст.299 КАС України, зазначає, що субєкт владних повноважень має право звернутися повторно з апеляцією та клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження не пізніше одного року з дня складення повного тексту судового рішення суду першої інстанції.

Такі доводи апелянта є обґрунтованими, однак прийняття рішення про поновлення строку на апеляційне оскарження можливе виключно при наявності однієї підстави наявність поважних, документально підтверджених причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тоді як у даному випадку Київською міською митницею ДФС наявності такої підстави не доведено.

Посилання апелянта на те, що справа за позовом ТОВ «ДЕВОПС» вилучалася детективом НАБУ, що унеможливило оперативну роботу по оскарженню рішення суду першої інстанції, не беруться судом до уваги, оскільки в підтвердження таких доводів Митницею надано тільки ухвалу слідчого судді Соломянського районного суду м.Києва від 07.11.2017р. по справі №760/23691/17, без підтвердження періоду фактичного її виконання.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Тобто, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом не поважними.

Оскільки протягом встановленого судом строку вимог ухвали від 24.11.2017р. апелянт не виконав, поважних причин пропуску строку на апеляційну оскарження не вказав та їх документального підтвердження не надав, тому підстав для прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження не вбачається.

Керуючись ст.299 ч.1 п.4 КАС України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за апеляційною скаргою Київської міської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя