Справа № 553/2824/17
Суддя: Парахіна Є. В.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2824/17
Провадження № 2-а/553/11/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.01.2018 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Остапченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 4 батальйону УПП у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 506887 від 18.10.2017 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вважає, що відповідачем дану постанову складено неправомірно, оскільки 18 жовтня 2017 року близько 22 години під час керування транспортним засобом "Фольксваген", держ. номер НОМЕР_1, він ОСОБА_3 дорожнього руху не порушував, відповідач доказів, що підтверджують факт керування транспортним засобом в темну пору доби без включеного ближнього світла фар, не надав, незаконно відмовив у задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи та необхідність отримання правової допомоги. Відповідач розглянув справу, зачинившись в автомобілі, тобто без участі позивача, та надав на ознайомлення оскаржувану постанову, в проханні прийняти письмові пояснення відмовив, копію постанови не надав.

Просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 506887 від 18.10.2017 року.

Ухвалою суду від 20.11.2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач інспектор поліції ОСОБА_2 та представник третьої особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечували, посилаючись на безпідставність позовних вимог, просили у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.10.2017 року близько 21 год. 57 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Volkswagen Passat", держ. номер НОМЕР_1, рухався в районі будинку № 7 по вул. Ст. Фронту в м. Полтаві в темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив пп. "а" п. 19.1 ОСОБА_3 дорожнього руху України.

По факту вчинення правопорушення 18.10.2017 року інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 506887, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В ч.ч. 2-4 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху,у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, при притягненні особи до адміністративної відповідальності працівником національної поліції за ст. 122 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Оспорюючи законність постанови серії БР № 506887 від 18.10.2017 року, позивач послався на відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки ПДР не порушував, вказував, що при притягненні його до адміністративної відповідальності інспектором поліції він був обмежений у реалізації своїх прав.

Відповідач інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що підставою для зупинки автомобіля, яким керував позивач, став рух без включеного ближнього світла фар в темну пору доби. Йому було роз'яснено причини зупинки, при притягненні до відповідальності роз'яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, надано для огляду відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля, на якому зафіксоване порушення. ОСОБА_1 не оспорював факт правопорушення. З клопотанням про необхідність надання правової допомоги та з приводу надання письмових пояснень позивач до розгляду справи не звертався, у задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи було відмовлено. Ним прийнято рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, у службовому автомобілі складено постанову, яку надано для ознайомлення. ОСОБА_1 ознайомився зі змістом постанови, проте підпис про отримання її копії поставити відмовився, наполягаючи на необхідності попередньо викласти в тексті постанови свої заперечення, йому було роз'яснено, що це чинним законодавством не передбачено, а у разі незгоди з рішенням інспектора поліції він має право оскаржити його у встановленому законом порядку, у зв'язку з цим на місці розгляду справи копію постанови позивачу вручено не було, а направлено поштою.

Пояснення відповідача об'єктивно підтверджуються поясненнями допитаного в якості свідка інспектора поліції ОСОБА_5, разом з яким 18.10.2018 року вони здійснювали патрулювання, та який дав аналогічні пояснення з обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до пп. "а" п. 19.1 ОСОБА_3 дорожнього руху України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Згідно п. 1.10 ПДР України темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця. Введення цього терміну обумовлене необхідністю чіткого розуміння часу, коли правила вимагають від учасників дорожнього руху виконувати певні дії водії повинні вмикати на транспортному засобі зовнішні світлові прилади.

Встановлені судом обставини та наявні у справі докази, в тому числі відеозаписи з відеореєстратора патрульного автомобіля нагрудної відеокамери працівника поліції, які були зроблені працівниками поліції під час нагляду за дорожнім рухом, об'єктивно свідчать про обґрунтованість тверджень відповідача та представника третьої особи щодо порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху.

При цьому, зміст відеозаписів, зафіксованих на файлах №№ та, свідчить про те, що ОСОБА_1 після зупинки його автомобіля працівниками поліції та в ході подальшого спілкування у зв'язку з притягненням до відповідальності, будучи ознайомлений з відеозаписом, на якому зафіксований рух його автомобіля, не заперечував факт правопорушення, пояснював, що забув увімкнути фари ближнього світла.

При цьому, зміст відеозаписів, досліджених в судовому засіданні, свідчить про те, що ОСОБА_1 інспектором поліції перед прийняттям рішення про притягнення до адміністративної відповідальності розяснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 з клопотаннями про надання правової допомоги та відкладення у зв'язку з цим розгляду справи не звертався, про намір надати письмові пояснення з приводу правопорушення не заявляв (файл № ). Роз'яснивши права, передбачені чинним законодавством, інспектор поліції повідомив ОСОБА_1 про складання ним постанови в справі про адміністративне правопорушення, для чого направився до службового автомобіля.

Таким чином, суд вважає безпідставними і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, пояснення позивача про т, що йому при притягнення до відповідальності не були роз'яснені права, передбачені чинним законодавством. Не можуть вважатись порушенням дії інспектора поліції, який відмовився відкласти розгляд справи на іншу дату, позаяк жодних об'єктивних підстав для відкладення її розгляду та неможливість прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 18.10.2017 року, безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, позивачем не наведено та в ході судового розгляду справи не доведено.

Доводи ж позивача в обґрунтування позовних вимог на порушення його права на захист та ненадання можливості скористатись правовою допомогою, суд вважає непереконливими. Відповідач по справі ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_6 пояснили суду, що з відповідним клопотанням до них ОСОБА_1 не звертався, сам позивач в судовому засіданні підтвердив, що до прийняття рішення про притягнення його до відповідальності зателефонував своєму юристу та отримав від нього консультацію.

Крім того, зміст досліджених відеозаписів об'єктивно свідчить про те, що лише після винесення постанови серії БР № 506887 від 18.10.2017 року та ознайомлення з її змістом ОСОБА_1 заявив про необхідність надати письмові пояснення, намагався викласти свої зауваження в тексті вказаного документу, заявляючи, що лише після цього поставить свій підпис про отримання копії постанови, та ігноруючи при цьому роз'яснення відповідача про те, що викладення пояснень з приводу обставин правопорушення у тексті постанови не передбачене. При цьому, згідно положень чинного законодавства, особа має право надавати пояснення до вирішення питання про притягнення до відповідальності на стадії розгляду справи відповідним уповноваженим органом чи службовою особою. Відповідно, відмова інспектора поліції надати час для пояснень після складення та проголошення постанови не суперечить чинному законодавству.

З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини та досліджені докази, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 18.10.2017 року вимог "а" п. 19.1 ОСОБА_3 дорожнього руху України та, відповідно, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також те, що під час судового розгляду справи не встановлено обєктивних і переконливих даних про те, що відповідач при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності діяв всупереч вимогам чинного законодавства, допустив порушення порядку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з боку відповідача, обмеження його у реалізації прав, гарантованих чинним законодавством, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог про скасування постанови серії БР № 506887 від 18.10.2017 року.

А тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-12, 192-194, 241-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1) до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 (службова адреса м. Полтава, вул. Європейська, 164), третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України (юридична адреса м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ), про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.01.2018 року.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_7