Справа № 826/25/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 січня 2018 року № 826/25/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: судді-доповідача Келеберди В.І., суддів Качура І.А., Федорчука А.Б., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Арбітражного керуючого Олефіренка Олександра Івановича до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий Олефіренко Олександр Іванович звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України, Міністерства юстиції України та просить суд:

визнати незаконними дії Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо складання Акту про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки від 06 жовтня 2016 року № 85/10-40, з внесенням недостовірних відомостей про порушення пункту 4.7.1 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 27 червня 2013 року № 1284/5, у зв'язку відсутністю офісу (контори) арбітражного керуючого Олефіренка Олександра Івановича, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 841 від 15 квітня 2013 року за адресою: АДРЕСА_1

визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) оформлене протоколом в частині застосування до арбітражного керуючого Олефіренка Олександра Івановича, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 841 від 15 квітня 2013 року, дисциплінарного стягнення у виді попередження;

визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 06 грудня 2016 року № 1712/7 «Про накладення на арбітражного керуючого Олефіренка Олександра Івановича дисциплінарного стягнення у виді попередження» щодо накладення на арбітражного керуючого Олефіренка Олександра Івановича, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 841 від 15 квітня 2013 року, дисциплінарного стягнення у виді попередження;

зобов'язати Міністерство юстиції України включити внесений до Єдиного реєстру арбітражних керуючих запис про накладення на арбітражного керуючого Олефіренка Олександра Івановича, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 841 від 15 квітня 2013 року дисциплінарне стягнення у виді попередження;

В обґрунтування позову позивач зазначає, що його не було належним чином повідомлено про проведення перевірки, а тому Акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки від 06 жовтня 2016 року № 85/10-40 є незаконним та підлягає скасуванню. Скасуванню також підлягають прийняті на його підставі рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих також санацією, ліквідаторів) оформлене протоколом та наказ Міністерства юстиції України від 06 грудня 2016 року № 1712/7 «Про накладення на арбітражного керуючого Олефіренка Олександра Івановича дисциплінарного стягнення у виді попередження».

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

З огляду на викладене, судом ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження на підставі положень частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вчинення процесуальної дії).

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

19 жовтня 2016 року на відділенні поштового зв'язку «Головного поштового відділення «Укрпошти» арбітражним керуючим отримано два листи. Доказом отримання вказаних листів є роздруківка руху поштової кореспонденції з сайту УДПЗ «Укрпошти».

Першим листом позивача повідомлено про проведення 06 жовтня 2016 року Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві на підставі скарги представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 від 27 травня 2016 року № Р/27-05/16 за згодою Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України від 14 вересня 2016 року № 1604/9009-0-30-16/9.4 позапланової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого арбітражного керуючого Олефіренка Олександра Івановича, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 841 від 15 квітня 2013 року з 06 по 10 жовтня 2016 року, під час виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ «Женева».

Позивач вважає, що його не було належним чином повідомлено про призначення перевірки, оскільки про її проведення він довідався лише 19 жовтня 2016 року.

Повідомлення про проведення позапланової перевірки разом з копією документа (заяви, скарги), який став підставою для її проведення, арбітражному керуючому особисто або його представнику вручено не було. Після відправлення повідомлення про проведення перевірки рекомендованим листом, додатково таке повідомлення не було надіслано факсимільним зв'язком та електронною поштою. На мобільний телефон позивача жодних дзвінків щодо проведення перевірки не надходило.

Інший лист містив Акт про відмову арбітражного керуючого у проведенні перевірки від 06 жовтня 2016 року № 85/10-40, з якого вбачалось, що Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві на підставі скарги представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 від 27 травня 2016 року № Р/27-05/16 за згодою Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України від 14 вересня 2016 року № 1604/9009-0-30-16/9.4, призначено позапланову виїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого Олефіренка Олександра Івановича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 841 від 15 квітня 2013 року) з 06 по 10 жовтня 2016 року, під час виконання ним повноважень арбітражного ліквідатора ТОВ «Женева». Вказаний Акт не містив додатків до нього.

З даного акту вбачається, що, прибувши за адресою місцезнаходження контори арбітражного керуючого Олефіренка О.І. а саме: АДРЕСА_1, яку вказано у Єдиному реєстрі арбітражних керуючих, інспектором охорони

ТОВ «СБ Сервіс-1» повідомлено перевіряючим, що за вказаною адресою не значиться контора (офіс) арбітражного керуючого Олефіренка О.І.

Комісією проведено огляд та фотозйомку приміщень та будь-яких ознак офісу арбітражного керуючого не виявлено (вивіска відсутня, оголошення, скринька для поштової кореспонденції, тощо).

За таких обставин Комісія з проведення перевірки прийшла до висновку про відмову арбітражного керуючого у проведенні перевірки.

Однак, на запит позивача ТОВ «»СБ Сервіс-1» надано 08 листопада 2016 відповідь № 1/11 з якої вбачається, що вказаним товариством здійснюється охорона будинку за адресою: АДРЕСА_1. Громадянин ОСОБА_6 дійсно працює інспектором охорони та 06 жовтня 2016 року здійснював охорону зазначеного приміщення. Проте вказана особа не наділена повноваженнями надавати пояснення, представляти інтереси, підписувати будь-які документи, у тому числі акти від імені товариства.

Зазначена у Акті про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки від 06 жовтня 2016 року № 85/10-40 Головного територіального управління юстиції у місті Києві, інформація стосовно відсутності таблички та офісу арбітражного керуючого Олефіренка О.І. не відповідає дійсності.

ТОВ «СБ Сервіс-1» підтверджує, що на четвертому поверсі, в будівлі за адресою: АДРЕСА_1, дійсно є офіс арбітражного керуючого та на стіні біля дверей наявна табличка з написом: «Офіс арбітражного керуючого Олефіренка Олександра Івановича із зазначенням графіку роботи».

Окрім того, як зазначає позивач, у вказаному офісі двічі проводились збори комітету кредиторів ТОВ «Женева».

Разом з тим, на момент проведення перевірки позивачем було укладено договір оренди приміщення, договір з поштою, розміщена табличка на стіні біля дверей.

Позивач також зазначає, що спірний Акт було складено Комісією не за місцем проведення перевірки, а в іншому місці, оскільки його було надруковано на комп'ютерній техніці та роздруковано на принтері.

Після отримання вказаного акту позивачем 21 жовтня 2016 року надано пояснення та повідомлення № 1 до Головного територіального управління юстиції у місті Києві стосовно виниклого непорозуміння.

09 листопада 2016 року відбулось засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), на якому розглядалось подання Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України від 27 жовтня 2016 року № 843 про накладення дисциплінарного стягнення на арбітражного керуючого Олефіренка О.І., внесена на підставі листа Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 12 жовтня 2016 року № 628/10-37.

08 листопада 2016 на електронну адресу та під час засідання позивачем надано пояснення з приводу обставин, що відображені в Акті перевірки, однак на самому засіданні Комісія не приймала наданих позивачем.

Про прийняте Комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого Олефіренка О.І. дисциплінарного стягнення у виді попередження позивач дізнався з листа від 16 листопада 2016 року № 9.4-33/1827, направленого Міністерством юстиції України 25 листопада 2016 року. Разом з тим рішення Комісії та наказ Міністерства юстиції України про застосування дисциплінарного стягнення у виді попередження позивач не отримував.

На думку позивача, його не було належним чином повідомлено про проведення перевірки, а тому Акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки від 06 жовтня 2016 року № 85/10-40 є незаконним та підлягає скасуванню, як і прийняті на його підставі рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих також санацією, ліквідаторів), оформлене протоколом, та наказ Міністерства юстиції України від 06 грудня 2016 року № 1712/7 «Про накладення на арбітражного керуючого Олефіренка Олександра Івановича дисциплінарного стягнення у виді попередження».

Оцінивши наявні документи в матеріалах справи, з урахуванням пояснень позивача та заперечень відповідача, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому та об'єктивному досліджені доказів дійшов до наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів встановлено Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон).

Згідно з частиною другою статті 106 Закону, позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

Наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року № 1284/5 затверджено Порядок контролю за діяльність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Порядок).

Пунктом 1.3 Порядку передбачено, що органами контролю є Міністерство юстиції України та його територіальні органи з питань банкрутства.

Відповідно до пункту 2.6.1 Порядку позапланова перевірка здійснюється органом контролю за наявності згоди Мін'юсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами п'ятим і шостим пункту 2.6 цього розділу.

Предметом позапланової перевірки є додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону та іншого законодавства з питань банкрутства з питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цієї перевірки (пункт 2.11 Порядку).

Підставами для проведення позапланової перевірки, відповідно до пункту 2.6 Порядку є:

подання арбітражним керуючим письмової заяви до органу контролю про проведення перевірки за його бажанням;

звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю;

виявлення недостовірності даних, заявлених у документах, поданих арбітражним керуючим для отримання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

неподання або подання не в повному обсязі в установлений строк арбітражним керуючим документів обов'язкової звітності або виявлення недостовірності даних у документах обов'язкової звітності, поданих арбітражним керуючим;

перевірка виконання арбітражним керуючим розпоряджень, виданих за результатами проведення планових чи позапланових перевірок органом контролю;

встановлення Дисциплінарною комісією невідповідності висновків акта перевірки вимогам законодавства, зазначеного в пункті 2.2 цього розділу, та направлення звернення (скарги), що було(а) підставою для проведення відповідної позапланової перевірки, для проведення додаткового контролю;

рішення Дисциплінарної комісії щодо проведення органами контролю додаткового контролю на підставі заяв та скарг, які надійшли на розгляд Дисциплінарної комісії;

виявлення Мін'юстом або територіальним органом з питань банкрутства у процесі реалізації повноважень державного органу з питань банкрутства ознак невиконання чи неналежного виконання арбітражним керуючим покладених на нього обов'язків;

невиконання арбітражним керуючим вимог рішень (ухвал, постанов) господарського суду у справах про банкрутство.

Відповідно до пунктів 2.8 та 2.9 Порядку, орган контролю надає доручення на проведення перевірки(додаток 1), в якому зазначаються:

підстава для проведення перевірки;

вид перевірки;

склад комісії з перевірки (далі - комісія);

арбітражний керуючий, щодо якого буде здійснюватися захід;

місце проведення перевірки з урахуванням вимог пункту 3.1 розділу ІІІ цього Порядку;

предмет перевірки;

строки проведення перевірки.

Доручення на проведення перевірки підписується керівником структурного підрозділу Мін'юсту, відповідального за забезпечення реалізації повноважень державного органу з питань банкрутства (далі - структурний підрозділ Мін'юсту), або керівником територіального органу з питань банкрутства.

Доручення на проведення перевірки реєструються в журналі обліку доручень на проведення перевірки арбітражних керуючих (додаток 2), сторінки якого нумеруються, прошнуровуються та скріплюються печаткою.

Для проведення перевірки органом контролю створюється комісія у складі від однієї до трьох осіб. До складу комісії включаються виключно представники органу контролю. До роботи комісії можуть залучатися найбільш досвідчені і висококваліфіковані арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори).

Таким чином, Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві на підставі скарги представника ОСОБА_7 - ОСОБА_5 від 27 травня 2016 року № Р/27-05/16 та згоди Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України від 14 вересня 2016 року № 1604/9009-0-30-16/9.4 надано Комісії у складі: голова комісії, начальник відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у місті Києві Німака І.В., членів Комісії - головних спеціалістів відділу з питань банкрутства ОСОБА_9 і ОСОБА_10 доручення на проведення позапланової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Олефіренка О.І. від 22 вересня 2016 року № 10/33/11897 у строк з 06 по 10 жовтня 2016 року.

Одночасно Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві оформлено посвідчення на проведення позапланової виїзної перевірки № 99/10-39 та повідомлення про проведення позапланової виїзної перевірки № 560/10-37 з визначенням питань, які необхідно перевірити під час із зобов'язанням арбітражного керуючого забезпечити умови для проведення перевірки та надати до 10.00 години 06 жовтня 2016 року перевіряючим у письмовій формі за адресою: місто Київ, провулок Музейний, 2В, письмові пояснення з предмета перевірки з копіями підтверджуючих документів.

З матеріалів, що містяться у справі, судом встановлено, що 23 вересня 2016 року Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві рекомендованим листом (штрихкодовий ідентифікатор 613) за рахунок коштів органу контролю на поштову адресу місцезнаходження контори (офісу) арбітражного керуючого Олефіренка О.І.: 01001 , місто Київ, провулок Музейний, будинок 2 літера В) надіслано повідомлення про проведення позапланової виїзної перевірки від 22 вересня 2016 року № 560/10-37 та копію скарги представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 від 27 травня 2016 року № Р/27-05/16.

Пунктом 2.7 Порядку визначено, що орган контролю проводить перевірки за умови письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку планової перевірки та не пізніше ніж за п'ять днів до дня початку позапланової перевірки з урахуванням особливостей, визначених у цьому Порядку. При обчисленні зазначених строків при повідомленні арбітражного керуючого про проведення перевірки повинен враховуватись час на перебіг поштової кореспонденції, установлений законодавством.

Відповідно до пункту 2.15 Порядку повідомлення про проведення позапланової перевірки разом з копією документа (заяви, скарги), який став підставою для її проведення, вручається особисто арбітражному керуючому або за його дорученням представнику, що посвідчується його особистим підписом, а у разі неможливості такого вручення у строки, визначені у пункті 2.7 цього розділу, надсилається арбітражному керуючому рекомендованим листом за рахунок коштів органу контролю на поштову адресу місцезнаходження контори (офіса) арбітражного керуючого. У разі надсилання повідомлення про проведення перевірки рекомендованим листом додатково таке повідомлення може бути надіслане факсимільним зв'язком та електронною поштою за реквізитами, які подаються арбітражним керуючим у документах обов'язкової звітності.

Пунктом 2.15.2 Порядку визначено, що арбітражний керуючий вважається повідомленим про проведення перевірки належним чином за умови, якщо повідомлення про проведення перевірки надіслано (вручено) йому органом контролю у строки та спосіб, визначені цим Порядком. Докази надсилання повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки є невід'ємною частиною матеріалів перевірки.

Належним доказом надсилання позивачу 23 вересня 2016 року рекомендованим листом повідомлення проведення перевірки та доданих документів є фіскальний чек від 23 вересня 2016 року № 6327, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, повідомлення та копія скарги органом контролю відправлено рекомендованим листом (штрихкодовий ідентифікатор 613) на об'єкт поштового зв'язку, на якому за Договором про доставку/вручення поштових відправлень та періодичних друкованих видані від 29 серпня 2016 року відповідно до пункту 2.2.7 замовник - арбітражний керуючий Олефіренко О.І. зобов'язаний отримувати прості та рекомендовані картки, листи/бандеролі, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (SMS, електронною поштою, повідомлення ф. 22), надійшли 25 вересня 2016 року, тобто за десять днів до дня початку позапланової перевірки.

Вказані обставини також підтверджуються роздруківкою руху поштової кореспонденції з сайту УДПЗ «Укрпошти», яку долучено позивачем до матеріалів справи.

Із системного аналізу вищенаведеного, зважаючи на те, що повідомлення про проведення позапланової виїзної перевірки було надіслано на адресу позивача у терміни, передбачені пунктом 2.7 Порядку, тобто не пізніше ніж за п'ять днів до дня початку позапланової перевірки, та надійшло до відділення зв'язку 25 вересня 2016 року, проте з невідомих причин не було вручено позивачу під час доставки 29 вересня 2016 року а тому зберігалось тривалий час у відділенні зв'язку, суд дійшов висновку, що органом контролю належним чином повідомлено позивача про проведення позапланової виїзної перевірки.

У разі проведення виїзної перевірки комісія в перший день перевірки зобов'язана прибути на місце проведення перевірки, визначене у дорученні на проведення перевірки, а арбітражний керуючий зобов'язаний забезпечити умови для проведення перевірки (пункт 4.1 Порядку).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку у перший день перевірки арбітражний керуючий зобов'язаний надати комісії документи у спосіб, встановлений у повідомленні про проведення перевірки, та пояснення щодо предмета перевірки.

Арбітражний керуючий протягом усього часу проведення перевірки до моменту складання акта перевірки має право бути присутнім під час проведення перевірки та надавати додаткові документи та пояснення.

06 жовтня 2016 року Комісія у складі трьох осіб прибула за адресою, яку вказано у Єдиному реєстрі арбітражних керуючих, офісу арбітражного керуючого Олефіренка О.І.: АДРЕСА_1, однак інспектором охорони ОСОБА_6 повідомлено, що за вказаною адресою офіс арбітражного керуючого Олефіренка О.І. не значиться.

Проведеним оглядом та зйомкою примішення будь-яких ознак офісу арбітражного керуючого Олефіренка О.І. не виявлено.

Відмовою арбітражного керуючого в проведенні перевірки, відповідно до пункту 4.7.1 Порядку вважаються:

відсутність арбітражного керуючого або його уповноваженого представника під час проведення перевірки у час та у місці, визначені органом контролю в повідомленні про проведення перевірки, у разі належного повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки;

безпідставне ненадання або надання не в повному обсязі без обґрунтованих пояснень арбітражним керуючим у визначені органом контролю терміни документів згідно з переліком, викладеним у повідомленні про проведення перевірки органу контролю;

ненадання арбітражним керуючим на письмову вимогу комісії документів, які стосуються предмета перевірки, у разі якщо без цих документів проведення перевірки є неможливим;

безпідставна відмова арбітражного керуючого в доступі комісії та інших осіб на територію, до будівель, споруд та інших приміщень боржника (банкрута) у випадках, передбачених цим Порядком, або до приміщення контори (офісу) арбітражного керуючого.

При відмові арбітражного керуючого в проведенні перевірки складається акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки (додаток 6) у двох примірниках та перевірка закінчується в момент встановлення факту відмови (пункт 4.7 Порядку).

На підставі викладеного Комісією 06 жовтня 2016 року складено Акт про відмову арбітражного керуючого у проведенні перевірки № 85/10-40.

Відповідно до пункту 4.7.4 Порядку акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень. Орган контролю протягом трьох робочих днів з дати підписання акта про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін'юсту щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення. До цієї пропозиції орган контролю додає акт про відмову з усіма документами, що є його невід'ємною частиною.

Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві листом від 12 жовтня 2016 року № 628/10-37 внесено пропозицію Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у виді попередження.

Згідно з пунктом 7.1 Порядку підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є, зокрема, відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки.

У разі відмови арбітражного керуючого у проведенні перевірки на арбітражного керуючого накладається дисциплінране стягнення у вигляді попередження (підпункт 7.6.1 Порядку).

На підставі пункту 7.2. Порядку, листа Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 12 жовтня 2016 року № 628/10-37 Департамент з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України вніс подання Дисциплінарні комісії при Міністерстві юстиції України від 27 жовтня 2016 року № 843 про накладення дисциплінарного стягнення на арбітражного керуючого Олефіренка О.І.

Частиною четвертою статті 108 Закону передбачено, що дисциплінарна комісія розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих; організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та застосування прогресивних практик; приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень.

На засідання Дисциплінарної комісії при Міністерстві юстиції України 09 листопада 2016 року прийнято рішення про застосування до арбітражного керуючого Олефіренка О.І. дисциплінарного стягнення у виді попередження.

Частиною третьою статті 107 Закону визначено, що державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

06 грудня 2016 року Міністерством юстиції України прийнято наказ № 1712/7 «Про накладення на арбітражного керуючого Олефіренка Олександра Івановича дисциплінарного стягнення у виді попередження».

Цим наказом також уповноважено Департамент з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України забезпечити внесення запису про накладення дисциплінарного стягнення у виді попередження до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем в ході судового розгляду не було надано суду належних та допустимих доказів, на підтвердження його вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя-доповідач В.І. Келеберда

Судді І.А. Качур

А.Б. Федорчук